107 



Öfversigt af Kongl. Vetenskaps-Akiidemiens Förhandlingur 1889. N:o 2. 



Stockholm. 



Meddelanden från Upsala kemiska Laboratorium. 



154. Om rykande svafvelsyras inverkan på klorväte- 



syrad «;i-/?^-klor-naftylamin och på «^-Z^^-klor- 



acetnaftalid. 



Af Paul Hellström. 



[Meddeladt den 13 Februari 1889 genom P. T. Cleve.] 



Svafvelsyrans inverkan pä a- och /i-monoklornaftalin är 

 studerad af K. E. Arnell och dess inverkan på a- och ß- 

 naftylamin af Schmidt och Schaal, Nervile och Winther, 

 Bayer och Duisberg, S. Forsling m. fl. De hafva funnit, 

 att vid användande af vanlig, koncentrerad svafvelsyra flere naf- 

 talinsulfonsyror i allmänhet bildas. Enligt fleres iakttagelser bil- 

 das däremot, vid användande af rykande svafvelsyra — så vida 

 inverkan ej stegras till bildande af polysulfonsyror — i regeln 

 endast g« sulfonsyra. 



Befinner sig därvid den substituerande radikalen i mono- 

 derivatet i a-ställning, så inträder S020H-gruppen helst i a^- 

 ställning i andra kärnan. 



Står den substituerande radikalen däremot i /::/-ställning, så 

 bildas helst ett ß-^ — /?2-derivat. Så ger t. ex. /i-nionoklor- 

 naftalin med en blandning af rykande och koncentrerad svafvel- 

 syra i öfvervägande mängd ß-y = /i?2-klornaftalinsulfonsyra och 

 /i-naftylamin ger likaledes med rykande svafvelsyra /ij = ß^- 

 amidonaftalinsulfonsyra. 



Det vill häraf synas, som om den i naftalinkärnan förut 

 befintliga radikalens natur och ställning utöfvade en bestämd 

 prsedisponerande inverkan på den plats den inträdande sulfon- 



