146 BLADIN, OM NÅGRA NYA TRIAZOLDEKIVAT. 



P'öreningen är lättlöslig i benzol, eter och alkohol, svärlöslig 

 i gasolja, olöslig i vatten. Ur benzollösning fälles densamma af 

 gasolja i form af rent hvita, små nålar eller fjäderlika kristall- 

 aggregat, Smältpunkt 156 — 156,5° C. 



Af analyserna framgår otvätydigt, att föreningens samman- 

 sättning är CijHjoN,. Föreningen håller således två atomer 

 väte mindre än benzylidendicyanfenylhydrazin, och till följd af 

 dess egenskaper måste den uppfattas såsom difenylcyantriazol. 



Jag trodde till en början, att föreningen bildats genom in- 

 verkan af benzoésyran, hvaraf benzaldehyden var starkt förorenad, 

 på dicyanfenylhydrazin enligt ekvationen: 



CgH^— N--NH2 CgHj— N N 



NC— Cv + HOOC— aH, = NC— C^ /C— CgH^ + 2HoO. 



För att afgöra detta lät jag ren benzoésyra under samma för- 

 hållanden som benzaldehyd inverka på dicyanfenylhydrazin, men 

 ur reaktionsprodukten kunde ej någon difenylcyantriazol utdragas, 

 men väl en annan förening, som med syror ger vackert färgade 

 salter, och till hvilken jag vid ett annat tillfälle möjligen skall 

 återkomma. 



Difenyltriazolkarbonsyra. 



C«H-N N 



HOOC-C^^/C-CeH, (= C,,H,,N30,). 



Denna förening bildas lätt, om föregående förening, difenyl- 

 cyantriazol, kokas med alkoholiskt kali. 



Nitrilen löstes i ganska mycket alkohol, och till den varma 

 lösningen sattes stark kalilut. Lösningen kokades en stund, 

 hvarvid ammoniak i mängd bortgick, vatten tillsattes därpå och 

 alkoholen afdunstades på vattenbad, hvarefter lösningen försattes 

 med saltsyra, så länge någon fällning uppstod. Difenyltriazol- 

 karbonsyran afskilde sig därvid i form af ett färglöst, klibbigt 



