148 BLADIN, OM NÅGKA NYA TRIAZOLDERIVAT. 



3. 0,1920 gr. gaf vid förbränning med kopparoxid 25,3 ccm. 

 N-gas, mätt öfver kalilut vid 755 mm. bar.tr. och 15^ C. 



4. 0,2064 gr. förbrändes i syrgas och gaf 0,5 1 38 gr. COo 

 (motsv. 0,14013 gr. C) och 0,o790 gr. HoO (raotsv. 0,oo87S 

 gr. H). 





Bei 



•äki 



ladt. 





Funnet. 













1. 



2. 



3. 



4. 



Ci5 



180 





67,9 



67,9 



— ■ 



— 



67,9 



H„ 



11 





4,2 



4,4 



— 



— 



4,3 



Ns 



42 





15,8 



— 



16,0 



15,6 



— 



0, 



32 





12,1 



— 



— 



— 



— 



265 100,0. 

 Analyser på lufttorkad substans: 



1. 0,2048 gr. förlorade vid 100" C 0,o303 gr. 



2. 0,2012 gr. förlorade vid 100° C. 0,0299 gr. 



3. 0,2282 gr. förlorade vid 100° C. 0,o340 gr. 



4. 0,1106 gr. förbrändes i syrgas och gaf 0,265 6 gr. COo 

 (motsv. 0,07244 gr. C) och 0,o576 gr. H^O (motsv. 0,oo64o 

 gr. H). 



Beräknadt Funnet. 



påC,5H,,N302 + C2H50H. 1. 2. 3. 4. 



C 65,6 — — — 65,5 



H 5,5 — — — 5,8 



C2H5OH 14,8 14,8 14,9 14,9 — 



Difenyltriazolkarbonsyran är lättlöslig i alkohol, tämligen 

 löslig i eter, nästan olöslig i vatten. Ur alkohol kristalliserar 

 densamma i ganska stora, färglösa kristallaggregat, som hålla en 

 molekyl kristallalkohol. Syrans smältpunkt kan ej säkert be- 

 stämmas, emedan föreningen smälter under stark gasutveckling. 

 Vid olika försök inträdde denna smältning och sönderdelning vid 

 temperaturer mellan 172° och 182° C- 



Difenyltriazolkarbonsyrans salter. 



Kalium-, natrium- och ammoniumsalterna äro ytterst lätt- 

 lösliga i vatten. 



