ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDl.lNGAR 1889, N:0 5, 273 



föreningen befintliga föroreningar, som ej angripas af den ut- 

 spädda syran, och vid dess afsvalning utkristalliserar fenylsvaf- 

 velparabansyran. Reaktionen försiggår i enlighet med följande 

 formel : 



/NCfiH,— CNH /NCeH.— CO 

 CS< I +2HC1 + 2H,0 = CS/ I +2NH.C1. 



^NH CNH " ^NH CO 



Fenylsvafvelparaban syran är löslig i kokande vatten samt 

 lättlöslig i alkohol. Den smälter vid 179°. Med klorkalcium 

 och amoniak ger den i likhet med öfriga parabansyror vid upp- 

 värmning en fällning af kalciumoxalat. Denna reaktion är funnen 

 af Andreasch^) och är karakteristisk för parabansyrorna. 



Vid analys af fenylsvafvelparabansyran erhöllos följande pro- 

 centtal : 





Beräknadt. 



Funnet. 



C 



52,4 2 



52,11 



H 



2,9 1 



3,16 



N 



13,59 



13,84 



S 



15,54 



15,42 







15,54 



(15,57). 



Fenylparabansyra, 



/NCgH,— CO 



C0< I . 



^NH CO 



Denna syra framstäldes 1885 af Stojentin^) genom att 

 låta etoxalylklorid inverka på fenylurinämne, då syran bildas 

 enligt formeln: 



/NHCßH, CO-OC^H- /NCfiH,— CO 

 C0< +1 ' ' = C0: " I +CoH,.Cl + HoO. 

 ^NH., CO. Cl NH CO ■ 



Syran kan emellertid äfven erhållas genom afsvafling af 

 fenylsvafvelparabansyra. Dock är det ej lämpligt att härtill an- 

 vända silfvernitrat, enär då flera biprodukter bildas; ett försök 



') Monatshefte f. Chem. 2, 285. 

 ^) J. f. pr. Chem. 140, 20. 



