282 HECTOR, OXIDATIONSAIEDELS r\VERKA\ PA FENYLSVAFVELUKINÄMNE. 



fällning med alkali eller bäst genom omkristallisering ur kokande 

 alkohol, utgöres af samma förening, som förut erhållits af fenyl- 

 svafvelurinämne och de redan nämda oxidationsmedlen. Smält- 

 punkten befans vare 181° och en qväfvebestämning gaf 



Beräknadt. Funnet. 



N 20,9 21,00 



Den funna föreningen är en bas, den löser sig genast i ut- 

 spädda mineralsyror, ur hvilken lösning den ånyo kan utfällas 

 med alkali. Den är olöslig i vatten, mycket svårlöslig i benzol 

 och kall alkohol, men löser sig i kokande alkohol, ur hvars lös- 

 ning den efter afsvalning utkristalliserar i hvita nålar. I isättika 

 är den lättlöslig, men kan ej fås att kristallisera derur. Af- 

 dunstar man isättikelösningen, qvarblir en seg olja, som grumlas 

 vid tillsats af vatten. Denna olja är troligen ett acetat, liksom 

 äfven klorvätesyra och svafvelsyra bilda salter, hvilkas vatten- 

 eller alkohollösningar vid afdunstning gifva icke-kristalliserande 

 oljor. Klorvätesaltet erhålles i fast form, ehuru icke i tydligt 

 utpreglade kristaller, genom att lösa basen i rykande klorväte- 

 syra samt afdunsta lösningen på vattenbad. Får den derefter 

 stå en eller två dagar i exsickator, erhålles klorhydratet i fast 

 form. 



Kokas basen med silfvernitrat, bildas intet svafvelsilfver. 

 Med saltsyra och zink i alkoholisk lösning utvecklas svafvelväte, 

 och tillsättes vatten till allkohollösningen, utfaller en färglös olja, 

 som oaktadt flera veckors torkning i exsickator ej kunnat fås att 

 stelna. Denna olja har jag ännu icke hunnit undersöka. 



Kaliumkromat ger med basens klorvätelösning en i vatten 

 och alkohol olöslig gul fällning, troligen ett s,?i\i; \\\Qå pihrinsyra 

 erhålles likaledes ett ur alkohol kristalliserande salt. Qvick- 

 silfverklorid ger ett hvitt, i vatten olösligt dubbelsalt. 



