ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1889, N:0 6. 343 



Beräknadt Fuunet. 



pä(C,„H„N50.IICl),PtCU. 



Pt 23,1 23,6. 



Acetylfenylmetyltriazenylamidoxim^ 



^NO.COCH, 

 CeH,.C,N3(CH3).c(^^^ 



Amidoximen öfvergöts med ättiksyreanhydrid i öfverskott, 

 och blandningen uppvärmdes något, hvarpå vatten tillsattes och 

 den afskilda hvita massan affiltrerades, pressades mellan läsk- 

 papper och omkristalliserades ur benzol. 



Analyser: 



1. 0,138 1 gr. vid 100' C. torkad substans gaf vid förbrän- 

 ning i syrgas 0,28 1 6 gr. CO2 (motsv. 0,o7 6 80 gr. C) och 0,o63 6 

 gr. HoO (motsv. O,oo7 7 gr. H). 



2. 0,1158 gr. gaf vid förbränning med kopparoxid 27,5 ccm. 

 N-gas, mätt öfver kalilut vid 758 mm. bar.tr. och 22,2° C. 





B« 



;räkr 



ladt. 



Funnet. 

 1. 2. 



Gi2 



144 





55,6 



55,6 — 



Hi3 



13 





5,0 



5,1 — 



N5 



70 





27,0 



- 27,5 



Oo 



32 





12,4 



— — 



259 100,0. 



Föreningen är lättlöslig i alkohol och benzol och kristalli- 

 serar ur dessa lösningsmedel i platta nålar; ytterst svårlöslig i 

 vatten och eter. Den smälter vid 148° C. utan sönderdelning. 

 Det är en bas, ty den löses i syror; i alkalier är densamma 

 olöslig. Vid kokning med alkoholiskt kali regenereras amidoxi- 

 men. Kristalliserad ur alkohol, håller föreningen kristallvatten. 

 Vid olika försök utgjorde vigtsförlusten vid 110° C. 4,7, 4,7, 4,5 

 och 4,5 ^, hvilket stämmer hvarken med '/^ (3,4 %) eller med 1 

 molekyl (6,5 %) kristallvatten. Sålunda vid 110°. C. torkad sub- 

 stans gaf ständigt vid analys för litet kol (53,7 och 54, o % i st. 

 f. 55,6 Yo) och för hög kväfvehalt (27,7 och 27,6 %' i st. f. 27,o %). 



