346 BLADIN, OM AMIDOXIMER OCH AZOXIJIER. 



Fenylmetyltriazenylazoximbenze.nyl, 



framställes lättast genom att upphetta föregående benzoylderivat 

 i luftbad några grader öfver smältpunkten, så länge gas (vatten) 

 bortgår. Vid hastig afsvalning stelnar den kvarvarande oljan 

 till en svagt gul, glasig massa, som omkristalliseras ur litet 

 alkohol. 



Analyser: 



1. 0,1606 gr. lufttorkad substans aftog ej i vigt vid 100" 

 C. och gaf vid förbränning i syrgas 0,393 9 gr. CO2 (motsv. 

 0,10743 gr. C) och 0,0634 gr. HoO (motsv. 0,oo704 gr. H). 



2. 0,1559 gr. gaf vid förbränning med kopparoxid 30,3 ccm. 

 N-gas, mätt öfver kalilut vid 765 mm. bar.tr. och 14,8° C. 





Beräknadt. 



Funnet. 









1. 2. 



Cx7 



204 



67,3 



66,9 



1^13 



13 



4,3 



4,4 



Na 



70 



23,1 



— 23, 







16 



5,3 



— — 



303 100,0. 

 Föreningen är lättlöslig i alkohol och kristalliserar därur 

 långsamt i färglösa, ofta till bollar förenade nålar; olöslig i 

 vatten. Smältpunkt 166 — 167° C. Det är en mycket svag bas, 

 svagare än fenylmetyltriazenylazoximetenyl, i det den löses mycket 

 trögt i saltsyra; ur lösningen f alles den af kali. 



CeH-N N 



2. Difenyltriazenylamidoxim. 



>C— a /C— CfiHj = (C6H5)2 . CNj .ef 



Difenylcyantriazol, erhållen genom oxidation medels järn- 

 klorid af den produkt, som bildas vid inverkan af benzaldehyd 



