ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 89, N:0 6. 357 



forraiat fäldt iridium i kungsvatten och upprepade gånger af- 

 dunsta med klorvätesyra. Indunstad pä vattenbad så långt som 

 möjligt gaf denna lösning en icke fullt torr, sur, brunröd åter- 

 stod, som vid högst lindrig upphettning på ashestbad gaf röd- 

 bruna, torra klumpar, hvilka förmodligen hufvudsakligen ut- 

 gjordes af iridiumtetraklorid. Den lindriga upphettningen fort- 

 sattes så länge klorlukt märktes; då återstod ett svartgrönt 

 pulver, som tillnärmelsevis hade iridiumtrikloridens sammansätt- 

 ning (funnet 63,: % Ir; beräknadt 64,4 %). Det var alldeles olös- 

 ligt i vatten, saltsyra och kungsvatten, något lösligt i salmiak- 

 lösning och svafvelsyra, fullständigt lösligt i ammoniak (under 

 bildande af amraoniakaliska föreningar). Hettan ökades nu, tills 

 en lindrig klorutveckling ånyo började; efter 4 timmar innehöll 

 pulvret 28,8 % Cl och efter 6 timmar 21,6 %. IrClo fordrar 27.o %■ 

 Xågon hartzartad, brunfärgad massa uppstår således iche vid 

 vid upphettning af ren iridiumtetraklorid. 



Om utförandet af analyserna finnas högst knapphändiga upp- 

 lysningar. I den anförda uppsatsen läses t. ex. vid analysen af 

 den första föreningen: »0,4 630 gr. Substanz mit kohlensaurem 

 Xatron geschmolzen, lieferten 0,3 24 2 gr. Iridiumoxydul, 0,435 2 

 gr. Chlorsilber und 0,6251 gr. Platinsalmiak». Oafsedt de mycket 

 stora praktiska svårigheter, som möta, om man samtidigt vill 

 bestämma metall, klor och qväfve, och hvarom intet namnes, så 

 kvarstår följande invändning: kommer icke en del af den fri- 

 gjorda ammoniaken att sönderdelas af samtidigt bildad iridium- 

 oxid? Detta är så mycket sannolikare, som iridiumoxid lätt 

 sönderdelas vid upphettning. — Åtminstone xiå analys af sitt 

 första salt har han vägt iridium som mridiumoxyduh (erhållen 

 genom saltets glödgning med soda); om man af de analytiska 

 data beräknar dess formel, finner man att den skulle vara IrOl 



Ammoniakaliska föreningar af 4-värdigt iridium framställer 

 Skoblikoff genom att låta salpetersyra inverka pä den först 

 erhållna »Iridiumchloriiramraoniak»; på sä sätt erhåller han ett 

 nitrat, analogt med nitratet af den GROs'ska platinabasen. — 

 Ir(XH3)4Cl2(X03)2. Mot existensen af dylika föreningar talar 



