360 PALMAR, OM IRIDIUMS AMMONIAKALISKA FÖRENINGAR. 



dubbelsalt, eliuru i så ringa mängd, att det hvarken influerar 

 märkbart på sammansättningen eller kristalltbrmen. Den lätt- 

 lösligaste kloriden har jag ännu knappt erhållit fullt ren. 



Analyserna af salterna utfördes på följande sätt. Iridium- 

 halten bestämdes genom att glödga saltet i platinaskepp, inne- 

 slutet i glasrör, först, efter luftens utdrifvande, i vätgasström, 

 sedan i koldioxidström, hvarpå allt fick svalna i koldioxid. Dessa 

 försigtighetsmått äro nödvändiga, emedan dels iridium oxideras 

 vid upphettning i luft, dels den fint fördelade metallen har egen- 

 skapen att antända blandning af vätgas och luft. Vid reduk- 

 tionen erhälles metallen ofta i kristallinisk form. Iridiums atom- 

 vigt är antagen till 193 — i enlighet med Seuberts bestäm- 

 ning^). Klor, bro77i och jod bestämdes genom glödgning med 

 soda, massans försigtiga lösning i salpetersyra och fällning med 

 silfvernitrat. Vid smältning med soda bildas en indigoblå oxid 

 (sesqvioxid, Iro03), som stundom, efter smältans behandling med 

 salpetersyra och lösningens filtrering, glödgades, reducerades och 

 vägdes. Kväfve bestämdes efter DuMAs' metod. 



Jag öfvergår nu till de särskilda salterna och börjar då med 

 de bäst undersökta. 



Iridiumpentaminföreuingar. 



Dessa innehålla på hvarje atom metall fem molekyler am- 

 moniak; deras allmänna formel är Ir(NH3)5R3. De motsvara 

 således de s. k. purp^ireo salterna bland kroms, kobolts och rho- 

 diums ammoniakaliska föreningar. Då emellertid dessa salter af 

 rhodium och iridium äro till färgen svagt gula, torde benäm- 

 ningen purpureoföreningar vara mindre lämplig; i stället har jag 

 kallat dem -y-ipentammföreningaryi, hvilken benämning synes mera 

 rationel. Den öfverensstämmer med prof. Cleves nomenklatur 

 för de ammoniakaliska metallföreningarna i allmänhet-). Oren, 



') Ber. d. deutsch, ehem. Ges. XI, 1767. 



-) Jfr »On ammoniacal platinum bases», K. Svenska Vet-Akad. Handlingar, 

 Bd 10, N:o 9, sid. 86 ff. 



