ÖFVERSKtT AFK. VETENSK.-AKAl). FÖRHANDLINGAR 1889,N:o6. .*i7!i 



lösning, som innehåller dels iridiumtrildorid, dels en förening, 

 som bildade gulaktiga, mikroskopiska kristallfjäll. 



Af förhållandet till klor och silfvernitrat blir det antagligt 

 att saltet utgöres af ett dubbelsalt af iridiumtriklorid och en 

 ammoniakalisk klorid; dess formel borde då vara: IrClj + 

 Ir(NH3)eCl3^2Ir(NH3)3Cl3. 



Den lättlösligaste kloriden. 



Denna är mycket lättlöslig i vatten; renas genom kristalli- 

 sering ur 40%-ig sprit. Gula, mjuka kristallnålar. Sönderfaller 

 vid glödgning i ammoniak, salmiak och metall. Det mellan 

 papper pressade saltet förlorade öfver svafvelsyra eller vid 100^ 

 i medeltal 2,22 % vatten. Analysen af det vid 100° torkade 

 saltet gaf följande resultat (i procent): 



Medeltal. 



Ir 51,11 50,64 50,88 



N 15,38 15,47 15,42 



Cl 27,55 — 



Härur beräknas atomförhållandet till 



Ir:N:Cl = l:4,i5 :2,96, 

 hvaraf framgår att kroppen är en tetramintriklorid. Formeln 

 Ir(NH3)4Cl3 fordrar emellertid: 



Ir 52,5 2 



N 15,24 



Cl 28,98. 



Sulfat erhålles, om kloriden behandlas med koncentrerad 

 svafvelsyra. Vid analys gaf saltet, som bildar korta, gula pris- 

 mer med mycket buktiga ytor, efter torkning vid 100° följande 

 resultat : 



Ir 48,4 



S 4,2 5 



Cl 17,35. 



Atomförhållandet är Ir : S : Cl = 1 : 0,53 : 1,9 5. 



