378 EKBOM A MAUZELIUS, OM a- OCH ß-MONOFLUORNAFTALIN. 



Genom fluorbenzols nitrering ha W. och H. erhållit jo-fluor- 

 nitrobenzol och dess derivat j9-fluoranilin, j^-fluorfenol, p-C\ — , 

 j)-Br — , ^-jodfluorbenzol. Vidare ha de lyckats erhålla p- 

 difluorbenzol, CgH^FIj, genom inverkan ai" konc. fluorväte på 

 fluorbenzol-p-diazopiperidid. 



Samma förtattare inlåta sig därefter pä halogenderivat af 

 pseudokumol. Såsom utgångsmaterial använda de pseudokumidin,. 



NH2.C/ ^C— H 



II 1 , . 



H-C\ ^C— CH3 



\CH3 



och för att i denna utbyta amidogruppen mot fluor diazotera de- 

 kumidin och behandla diazoteringsprodukten med piperidin, då 

 pseudokuraoldiazopiperidid utfaller. Sättes nu därtill konc. fluor- 

 väte erhålles fluorsubstitutet. 



Som biprodukt vid denna operation har erhållits pseudo- 

 kumenol, C6H2(CH3)30H. 



Slutligen beskrifva de en intressant syntes af p-difluor- 

 difenyl, FlCgH^ — CgH^Fl; denna förening ha de framstält af 

 piperididen, C5H10N . N=N . CgH^— CgH^N^^N . N.C^Hi/), erhållen 

 af diazoteradt benzidin med piperidin i öfverskott. Pä samma 

 sätt som ofvan är beskrifvet spjelkas lätt vid behandling med 

 fluorväte bandet mellan kol och kväfve och härigenom uppkommer 

 difluordifenyl. 



I sammanhang härmed vilja vi omnämna försök, gjorda 

 dels af Schmitt och v. Gehren, att bestämma fluor i fluor- 

 benzoesyrad kalk, dels af Wallach och Heusler i fluorbenzoL 



Schmitt och von Gehren skaffade sig ett pjatinarör och 

 inlade i rörets bakre del en intim blandning af kalk och 

 fluorbenzoesyradt kalcium; den främre fyldes med kalk. Röret 

 upphettades i förbränningsugn på vanligt sätt. S. och von G. 

 erhöllo följande resultat af sin analys: 



1) Annal. d. Chein. u. Pharm., B. 235, png;. 271. 



