ÖFVERSIGT AF K. VKTENSK.-AKAl). FÖRHANDUNGAR 1889, N:0 (>. 379 



Beräknad fluorhalt = 11,95 %; funnen fluorhalt = 9,6 %. 



Felkällan ligger här (något, som S. och von G. äfven an- 

 märka) i den stora svårigheten att lossa det bildade CaFU från 

 platinarörets väggar. 



Heusler och Wallach använde den metod, vi betjenat 

 oss af (se sid.- 380!), för att bestämma fluor i CgH.FI. De funno: 



Beräknad fluorhalt = 19,88 %; funnen fluorhalt = 17,87 %. 



Vidare visa de, att fluor har till kol större frändskap än 

 andra halogener på följande sätt: 



»CgH^FlBr i eterisk lösning fick stå åtta dagar i köld med 

 natriumtråd. Efter denna tid hade rikligt NaBr afskiljts, men 

 inga märkbara mängder NaFl. Sedan den eteriska lösningen af- 

 dunstats, isolerades vid 87 — 89° C. smältande difluordifenyl. — 

 Att jod, men ej fluor, ur CgH^JFl lätt uttränges af rökande sal- 

 petersyra, är på annat ställe (Anal. Chem. Pharm. 243, p. 288) 

 framhållet, och på samma sätt aflöpte försöken, att i FlBr- och 

 i FlClCgH^ bestämma halogen efter Carius' metod i). 1 rör, som 

 upphettades till 220 å 250' C. förefans C6H^F1N02, under det 

 att den största delen klor och brom utgått ur den organiska för- 

 eningen.» 



Detta är i största korthet, hvad som hittills publicerats om 

 aromatiska fluorföreningar. Vi vilja härtill bifoga de undersök- 

 ningar, som vi gjort å de i och för sig sä intressanta monofluor- 

 naftalinerna. 



För framställning af dessa fordras möjligast ren, stark fluor- 

 vätesyra. Försök, som vi gjort med fluorvätesyra af 40 %, gåfvo 

 intet utbyte; sammaledes ock om teknisk fluorvätesyra användes. 



a-Monofluoriiaftalin, CjoH^Fl. 



10 gr. c(-CjoH7NH2 löstes vid uppvärmning med 50 gr. ren 

 fluorvätesyra i platinaskål. Till det härvid erhållna saltet a- 

 Ci^iH^NH,, HFl sattes i små portioner cirka 10 gr. KONO (löst 

 i minsla möjliga mängd vatten). Nu inträdde under stark värme- 



') Se Annal. d. Chem. u. Pharm. 



