454 WIDMAN, KUMINYLPROPIONSYRANS KONSTITUTION. ' I. 



Den härvid använda kumylkloriden hade jag framställ enligt 

 en metod, som Paternö & Spica först användt, nemligen genom 

 att låta torr klorvätegas inverka på kuminalkohol. Efter tvätt- 

 ning med natronlut, torkades kloriden med klorkalcium och under- 

 kastades fraktionerad destillation. Kokpunkten låg mellan 225 

 och 229° (okorr.). 



Kumylmalonsyreetern upphettades med stark natronlut (eg. 

 v. 1,2 5) på vattenbad, hvarvid det bildade natriumsaltet snart 

 utföll i fast form. Efter utspädning med vatten afskiljde sig 

 osönderdelad eter i oljedroppar, hvilka extraherades med eter. 

 Lösningen fäldes därefter med saltsyra, då en en lätt stelnande 

 olja utföll. Syran kristalliserade i vackra, romboidala taflor och 

 smälte efter kristallisation ur vatten vid 165°. Såväl härigenom 

 som genom sina öfriga egenskaper visade den sig fullkomligt 

 identisk med nyss beskrifna kiimylmaloiisyra. Sammansätt- 

 ningen är ock densamma, såsom följande analys utvisar: 





Beräknadt 



Funnet: 



för C3H. . 



CeH^.CHj.CHlCOOH)^: 





C 



66,10 



66,17 



H 



6,7 8 



6,88 







27,12 



— 



100,00. 



Såsom på förhand var klart, gaf äfven den så erhållna 

 kumylmalonsyran vid upphettning till 170° under kolsyreutveck- 

 ling samma vid 75,5° smältande kumeuylpropioiisyra, som 

 förut flere gånger blifvit beskrifven. 



Kumenylpropionsyra ur kiiraylacetättiketer. 



1,8 gr. natrium löstes i 20 gr. alkohol och lösningen blan- 

 dades med 10 gr. acetättiketer och 13 gr. kumylklorid. Bland- 

 ningen, som snart grumlades af utfallande klornatrium, upp- 

 värmdes på vattenbad, till dess neutral reaktion inträdde. Härpå 

 afdunstades alkoholen och vatten tillsattes i sådan mängd, att 



