ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1889, N:0 8. 513 



centrerad svafvelsyra tillsattes. Ur den kallnade lösningen af- 

 satte sig efter en stund långa breda nålar, som befriades från 

 moderlut och löstes i ammoniak, livari de voro mycket svårlösta. 

 Den ammoniakaliska lösningen var till färgen mörkt brunröd och 

 gaf med klorvätesyra en brun fällning, som lätt löstes i isättika; 

 derur afsatte sig småningom hårda bruna kristaller. För att 

 rena syran öfverfördes den till etyletern på vanligt sätt genom 

 den alkoholiska lösningens mättning med klorvätegas. Dervid 

 utföll efter afsvalning en massa nålar, som ännu voro brunfär- 

 gade, ehuru mindre än syran, och smälte vid 132°. Genom 

 etyleterns saponifiering med koncentrerad svafvelsyra erhölls syran 

 tillbaka och kristalliserade ur isättika vid tillräcklig koncentra- 

 tion i hårda nålar, som smälte omkring 243% ehuru ej skarpt. 

 0,0952 gr. gåfvo 0,1577 C02 = 0,0431 c. 



Funnet. Ber. f. CioH^CKNO^jjCOjH. 

 C 45,2 6 44,6 2 



H —1) 1,62. 



Det ringa materialet tillät ej någon vidare rening och ej 

 heller någon förnyad analys. Den beräknade sammansättningen 

 bestyrkes dock af analysen på etyletern. 



Etyletern^ erhållen såsom förut nämnts, kristalliserade i 

 bruna nålar af smältpunkten 132°. 



0,2004 gr. gåfvo 0,3538 COo = 0,0965 C Och 0,0638 H2O 



= 0,0071 H. 



Funnet. Ber. f. C,oH^CUN02)2C02C2Hg. 

 C 48,15 48,08 



H 3,54 2,77. 



Monoklortrinitro-/?-naftoésyra af smpt 260° — 361°. 



Erhölls, då monoklorderivatet af smpt 263° löstes i ett 

 större öfverskott af rykande salpetersyra och dess lika volym 

 koncentrerad svafvelsyra tillsattes och allt sedan uppvärmdes en 

 stund pä vattenbad. Huruvida ett di- eller trinitroderivat bildas. 



') Vätebegtämningea förolyckad. 



