ÖrVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAl). FCHIII ANDUNGAR 1880, N:0 8. 515 



0,19 14 gr., torkade mellan papper, förlorade vid upphettning 

 till 180° 0,0098 HnO = 5,12 fo-, ber. 4,99 % HoO; återstoden 0,i8i& 

 gaf 0,0308 CaSO, = 0,oo906Ca = 4,9 9 %; ber. 5,5 4 % Ca. 



Vid upphettning af (iiÄ;Zor-/5-naftoesyra af snipt 291" med 

 salpetersyra af eg. v. 1,4 2 till fullständig lösning synas flere di- 

 klorraononitrosyror bildas, ty den vid afsvalning utkristalliserande 

 produkten visade sig vid lösning i isättika bestå af en mera 

 lättlöst, som smälte omkring 247° och utgjordes af fina nålar,, 

 och en mera svårlöst, som smälte omkring 261°, och hvilka båda 

 hade samma qväfvehalt. 



1) 0,1812 gr. af den vid 247° smältande föreningen gåfvo 

 vid 16,8° C. och 769,5 mm. 7,5 kc. = 0,oo878 gr. N. 



2) 0,1702 gr. af den vid 261° smältande föreningen gåfvo 

 vid 21° C. och 765 mm. 7 kc. = 0,oo8 2 gr. N. 



Funnet. Beräknadt för 



1. 2. CioH^Cl^NO^CO^H. 



N 4,85 4,83 4,89. 



Af den något för ringa qväfvehalten ser det ut, som om 

 produkten höll något oförändrad diklornaftoesyra, och detta ehuru 

 den senare ej blott var fullständigt löst i utan äfven en längre 

 stund kokad med salpetersyran. Den erhållna qvantiteten var 

 emellertid otillräcklig för ett särskiljande och renande af de bil- 

 dade nitroföreningarne. 



För att se, huru diklor-/i/-naftoesyra af smpt 291° förhöll sig 

 vid oxidation, blef dess starkt alkaliska lösning uppvärmd på 

 vattenbad och försatt med kameleonlösning. Då affärgning ej 

 vidare inträdde och lösningen ytterligare en längre stund fått 

 stå på vattenbadet, tillsattes alkohol till affärgning, hvarefter 

 den klara lösningen afsifonerades och filtrerades från utfäld brun- 

 sten och surgjordes med svafvelsyra. Efter ett par extraktioner 

 med eter och eterns afdestillering erhölls en återstod, som stel- 

 nade till en massa af färglösa nålar. Utbytet deraf var dock 



