526 CHAE.LIER, BESTÄMNING AF LJUSETS HASTIGHET. 



Beteckna vi nu med I och ß Algols längd och bredd, R 

 jordens radius vektor, Q sollongituden och V den sökta ljus- 

 hastigheten, så är 



//.F= 22 cos /? cos (0 — A). 



Efter insättning af de numeriska värdena på de ingående 

 kvantiteterna och med hänsyn tagen till vigterna, som jag an- 

 tagit proportionella mot antalet observationer, erhåller man 



V = 295,000 kilometer, 

 och ett motsvarande värde på den s. k. ljustiden af 8'" 24'. 



Det erhållna värdet på ljusets hastighet är alltså nära lika 

 det vanliga antagna. Ofvanstående resultat kan derföre tjena 

 som ett bevis på att man verkligen på detta sätt kan komma 

 till en bestämning af ljusets hastighet, ehuru man, i betraktande 

 af observationernas ringa noggranhet, ännu ej kan utföra denna 

 bestämning med en säkerhet, som ens tillnärmelsevis kan mäta 

 sig med den, man ernår genom t. ex. aberrationsfenomenet. 



Jag vill i detta sammanhang hänvisa på en egenskap hos 

 den CHANDLER'ska formeln, som synes mig böra uppmärksammas. 



De tre termerna i denna formel hafva, såsom man ser, pe- 

 rioder, som äro omvändt proportionella mot talen J^, ^^^ och \. 

 Huru Herr Chandler har härledt dessa periodvärden har han 

 ej angifvit. Men man kan antaga att han — såsom vanligt i 

 dylika fall — erhållit dem genom försök, då det är svårt att 

 med matematisk stränghet härleda dem ur observationerna. 



Om vi nu kalla det första af de nämda talen för «, så att 



så finna vi att de båda andra periodtalen äro mycket nära jemna 

 multipler af detta värde. I sjelfva verket finner man att 



4ü: = 0,0 8 „ Iö = 0,075 



„ ^ da deremot , 



öa = 0,160 \ = 0,167, 



och följaktligen synes det vara icke osannolikt, att perioderna i 



de olika termerna låta framställa sig såsom multipler af en enda 



period, så att uttrycket för minimitiden dä skulle lyda: 



