ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. KÖRHANDUNGAR 1889, N:0 8. 531 



pade terminologien angår, så kan den i flere fall anses ganska 

 god; emellertid lyckades Svedenborgs sträfvande i detta af- 

 seende ej vinna anslutning från öfriga matematicis sida och blef 

 därför utan påföljd. 



Utom de nu angifna tryckta skrifterna har Svedenborg i 

 manuskript efterlämnat dels en uppsats på svenska om åttatals- 

 räkningen, dels några anteckningar på latin hänförande sig till 

 olika delar af matematiken. Uppsatsen om åttatalsräkningen, 

 skrifven 1718 och ursprungligen afsedd att tryckas, innehåller 

 ett förslag att införa 8 i stället för 10 såsom bas för talsystemet, 

 samt regler för de fyra enkla räknesätten enligt detta system; 

 såsom tecken för de sju här förekommande enkla talen föreslår 

 Svedenborg bokstäfverna /, /, ?i, m, t, f, v. — De på latin 

 skrifna anteckningarna innehålla till en del ungefär detsamma 

 som Regelkonsten, till en del framställning af differential- och 

 integral-kalkylens elementer äfvensom analytisk geometri. De 

 synas hufvudsakligen vara excerpter ur tryckta skrifter eller för- 

 beredande anteckningar till ett planlagdt, men aldrig fullbordadt, 

 arbete i analytisk geometri; några själfständiga forskningar af 

 Svedenborg hafva icke i dem kunnat upptäckas, och att Sve- 

 denborg själf icke tillmätt dem något större värde synes framgå 

 däraf, att ett betydligt antal sidor i handskriften öfverkorsats, 

 utan att ersättas af motsvarande tillägg. 



Såsom allmänt omdöme om Svedenborgs matematiska för- 

 fattarevärk sam het gäller, att han visserligen lagt i dagen ganska 

 omfattande, om också fragmentariska, kunskaper, samt en bland 

 den tidens svenska raatematici ovanlig originalitet, men att han 

 hvarken fört vetenskapen framåt eller ens utöfvat något värkligt 

 inflytande på de matematiska studierna i Sverige. De uttalanden 

 i motsatt riktning, som i flere biografier öfver Svedenborg före- 

 komma, hafva icke grundats på någon noggrann undersökning af 

 hans skrifter, utan måste anses såsom uttryck af beundran för 

 hans personlighet i allmänhet, eller bero på missförstånd af ofuU- 

 ständiga uppgifter hos andra författare. 



Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förh. 1889. Arg. 46. N:o 8. 



