ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FüRHANDLINGAR 1889, N:0 0. 561 



1, 5-Bromiiaftaliiisultbusyra. 



Jag har förut framstält bromsulfonsyran genom att införa 

 diazoföreningen i kokande bromvätesyra af 1,49 eg. v. Den er- 

 hållna kloriden utgjorde då ej mer än 14 % af diazoföreningens 

 vigt. Jag har sedan framstält syran genom att låta de blan- 

 dade lösningarna af 1 mol. o-amidonaftalinsulfonsyradt kalcium 

 och 2 mol. kaliumnitrit neddroppa i en enligt Sandmeyers före- 

 skrift^) beredd kokande lösning af kopparbromur. Utbytet blef 

 dock äfven på detta sätt litet. 



Bäst visade sig följande förfaringssätt. 40 gr. torr diazo- 

 förening införes i en uppvärmd lösning af kopparbromur i 150 gr. 

 bromvätesyra af 1,8 o eg. v. Efter slutad reaktion lemnas lös- 

 ningen i hvila, då bromsulfonsyran om någon tid utkristalliserar. 

 Den afsuges, öfverföres i kaliumsalt, som omkristalliseras och 

 behandlas med fosforpentaklorid. Utbytet af ren klorid blef på 

 detta sätt 50 % af diazoföreningens vigt. 



Fri bromsulfonsyra, 

 CioHßBrSOoOH + 2H.,0. 



Kloriden sönderdelades med vatten vid 150". Den erhållna 

 lösningen stelnade (efter koncentrering) till en gröt af nästan 

 färglösa fjäll, som smälte vid 126 — 127°. Syran aftar ej i vigt 

 öfver svafvelsyra, men förlorar vid 100° 2 mol. vatten; vid star- 

 kare upphettning inträder sönderdelning under det stark lukt af 

 bromnaftalin förmärkes. 



Analys: 



0,4145 gr. förlorade under 1 '/o timme vid 100' 0,o439 

 gr. H^O. 



0,2004 gr. öfver svafvelsyra torkad substans gaf 0,2 70i gr. 

 CO2 och 0,063 6 gr. H2O. 



') Ber. d. d. chem. Ges. 17, 2652. 



