ÖFVERSIGT AP K. VETRNSK.-AKAl). r()RHANI)IJN(iAR 1889, N:0 10. 605 



De af oss hittills erhållna fenmiazinderivaten äro alltså 

 följande: 







— N.R 

 —CO 





CH, 



CeH/ 



—N.R 



—CS 



R 



= H 



smpt 160° 



R: 



= H 



smpt — 



R 



= CH3 



» • 120° 



R 



= CH3 



» 139° 



R 



= C2H5 



» 94—95° 



R 



= C3, 



103° 



R 



= C3H, 



» 77—78° 



R: 



= C3H, 



» 90—91° 



R 



= CeH, 



» 145—146° 



R: 



= CeH, 



197°. 



Anmärkningsvärd är den vackra lagbundenhet, som smält- 

 punkterna förete. 



Oxidation af fendiliydroacimiazin. 



2 gr. fendihydroacimiazin löstes i helt litet isättika och för- 

 sattes i smärre portioner med omkring 14 khcm. af en kromsyre- 

 isättiklösning, hvilken innehöll 0,3 3 gr. kromsyra per kbcra. 

 Efter tvänne timmars uppvärmning pä vattenbad började en 

 kristallinisk, af glänsande fjäll bestående bottensats att afsätta 

 sig. Blandningen fick sedermera stå vid vanlig temperatur under 

 24 timmars tid, hvarefter fällningen affiltrerades, tvättades med 

 vatten och kristalliserades ur kokande isättika. Vid afsvalning 

 erhöllos glänsande, aflånga, sexsidiga blad. 



Föreningen är svårlöslig i kokande vatten och alkohol, samt 

 kristalliserar ur dessa lösningsmedel i form af långa, fina, hvita 

 nålar. Smältpunkten ligger öfver svafvelsyrans kokpunkt. Vid 

 upphettning sublimerar kroppen och afsätter sig såsom iriserande 

 blad. I alkalier löser den sig lätt och utfaller, om lösningen ej 

 är alltför utspädd, ånyo vid neutralisering med syror i form af 

 korta, fina, vanligen stjärnformigt grupperade nålar. Lösningen 

 i alkoholisk kalilut utmärkes af en vacker, blå fluorescens; ur 

 densamma anskjuter ett i fina nålar kristalliserande, i alkohol 

 svårlösligt kaliumsalt. 



Sammansättningen motsvarar formeln CgHgN202 . 



