ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAI). FÖRHANDLINGAR. 18 89, N:0 10. 615 



De långa nålarne, hvilka började smälta redan vid 130", 

 och som jag derför trodde liufvudsakligen bestå af ftalsyreanhy- 

 drid, digererades med kall sodalösning i flere timmar, hvarefter 

 återstoden löstes i mycket svag sprit; vid dennas afdunstning 

 erhölls en kristallisation af hårda nålar, som under pösning 

 smälte vid 190°— 195°. 



0,1634 gr. gåfvo 0,3476 000 = 0,0948 C Och 0,0604 H^O 

 = 0,0067 H. 





Funnet. 



Ber. f. CeH^iCOjH), 



c 



58,01 



57,84 



H 



4,10 



3,61 



Denna, förening, som löstes i sodalösning och derför var en 

 syra, måste pä grund af smältpunkt och analys hafva varit ftal- 

 syra, och detta ehuru den erhållits genom den ursprungliga tri- 

 mellitsyrans smältning och sublimering, hvadan man kunnat 

 vänta, att anhydriden och ej hydratet bort bildas. 



Den bruna smältan i botten på retorten uppvärmdes först 

 med svag sprit på vattenbad, hvarvid en del löste sig, under 

 det att återstoden öfvergick till en brun, seg sirap. Ur vatten- 

 lösningen afsatte sig småningom en gul, nästan flockig fällning, 

 hvars smältpunkt låg öfver 295°. 



0,1761 gr. gåfvo 0,3820 C02 = 0,1042 C och 0,0476 HjO 

 = 0,0053 H. 



C 



Funnet. 



59,17 



Ber. f. CeH^lCO^H)^ C6H4(CO)20 

 57,84 64,86 



H 



3,01 



3,61 2,70 



En liknande förening erhölls alltid vid trimellitsyrans upp- 

 hettning till smältning, hvaremot det ej lyckats mig att på denna 

 väg erhålla dess anhydrid. Hvad den gula föreningen beträffar, 

 var den en syra, som lätt upptogs af sodalösning, och måste 

 derför hafva innehållit en eller flere karboxylgrupper; vid upp- 

 hettning med kalk gaf den benzol, och det är på grund häraf 

 sannolikt, att den till sin hufvudmassa utgjordes af isoftalsyra, 

 helst som den vid upphettning sublimerade efter föregående 



