616 EKSTRAND, NAFTOÉSYROR, VII. 



smältning. Detta förhållande torde ej kunna tolkas på, annat 

 sätt, än att trimellitsyran vid upphettning lätt afspaltar kolsyra 

 och öfvergår till en dikarbonsyra, ehuru det ej är lätt att för- 

 klara den något för höga kolhalten, som häntyder på en anhy- 

 dridbildning. 



Då den bruna, i svag sprit olösliga sirapen kokades med 

 isättika, blef ett kristalliniskt pulver olöst, hvars smältpunkt 

 likaledes låg öfver 295% och som föi'höll sig på samma sätt som 

 nyssnämnda gula förening, ehuru den vid analys visade en ännu 

 större kolhalt. 



Derivat af amido-a-naftoesyra (1,5). 



Amidosyran acetylerades med ättiksyreanhydrid, hvarvid 

 reaktion inträdde redan vid vanlig temperatur, märkbar genom 

 sjelfupphettning; den erhållna acetamidosyran, hvars smältpunkt 

 låg öfver 296°, uppvärmdes med isättika, hvarvid den dock helt 

 obetydligt löste sig, och lösningen tillika med den olösta upp- 

 slammade syran häldes ner i helt litet salpetersyra af eg. v. 1,4 2. 

 Efter lindrig uppvärmning på vattenbad löste sig snart alltsam- 

 mans, och ur denna lösning kristalliserade efterhand en massa 

 ljusgula nålar, från hvilka moderluten afsögs. 



Nitroacetaniido-tt-naftoésyra af smtp. 262. 



Framstäld på nyss anförda sätt renas denna syra bäst ge- 

 nom lösning i ammoniak och utfällning med ättiksyra, helst ur 

 en kokhet lösning, då syran erhålles i långa kristallnålar, som 

 smälta vid 262° under pösning. Ur isättika kristalliserar den i 

 fina, ljusgula nålar af samma smältpunkt. Temligen svårlöst 

 äfven i varm alkohol och isättika. 



0,158 8 gr. gåfvo vid 17° C. och 758,9 m. m. 13,9 k. c. = 

 0,0164 gr. N. 



Funnet. Ber. f. C.oHgNOjNHCjHaOCO^H 

 N 10,34 • 10,21 



