53 



traf jeg en anden Fugl, hvis Adfærd var noget lignende; men 

 heller ikke denne Gang lykkedes det mig at finde Ungerne. 



Senere end 8 August saa jeg overhovedet ingen gamle Fugle. 



Paa Strandbredden ved Hvalrosodde — ca. 20 Kilometer fra 

 Snenæs — saa og skød jeg 22 August 3 unge Fugle. Disse var 

 vel alle fuldt flyvedygtige, men hos de to fandtes omkring Næb- 

 roden endnu rigelige Levninger fra Dundragten. I Selskab med 

 nogle unge Sandløbere søgte de Føde paa det vaade Sand, hvor 

 der vrimlede af Tanglopper (GammarusJ. 



Fra Slutningen af Juni saa jeg daglig en Del Islandske Ryler 

 strejfe om i Smaaflokke, der i Begyndelsen kun talte 3 — 4 Fugle, 

 men senere indtil 10 — 11 Stkr. Sammen med Smaaflokke af 

 Sandløbere og Stenvendere søgte de Næring paa Fjældsletterne 

 og ved Søbredderne. Meget ofte var disse Fugle at træife ved 

 den nederste Rand af større, gamle Snedriver, hvis Smeltning 

 nu foregik med rivende Fart. 



Saa haardnakket holdt Fuglene til paa slige Steder, at de 

 end ikke ved Skud lod sig bortskræmme derfra. De fløj vel op 

 og kredsede nogen Tid højt omkring i Luften, men kastede sig 

 atter nøjagtigt paa samme Sted, hvorfra de var fløjne op, selv 

 om jeg stod ganske tæt derved. Ogsaa Hanner, hvis Sang endnu 

 hørtes paa Ynglepladserne, blandede sig for kortere Tid ad Gan- 

 gen i Flokkene ved Snedriverne. Føden, som Fuglene her søgte, 

 var sikkert vegetabilsk, saa vidt jeg efter Maveundersøgelser 

 kunde skønne, vist især Grønalger. 



Den Ufordragelighed, der karakteriserer Hannerne paa Yngle- 

 pladserne, ytrede sig aldrig under deres Deltagelse i nævnte 

 Strejftog. 



Lidt før Midten af Juli forlod de omstrejfende Islandske Ryler 

 Landet. De sidste Dage forinden Afrejsen viste Fuglene sig 

 usædvanlig sky og saas ofte boltrende sig i Flok utrolig højt til 

 Vejrs. Fugle skudte af disse Flokke viste sig overvejende at 

 være Hanner, næsten alle med Rugeplet, hvilket ogsaa tyder paa, 

 at Hannerne efter endt Deltagelse i Rugningen overlader Yngelens 

 videre Pasning til Hunnen alene. 



Arten optræder under sit Ophold i Nordøstgrønland i fuld 

 Sommerdragt. I Sommerens Løb undergaar Fjerene paa Ryg- 

 og Issepartiet ved Slid nogen Ændring i Farven, idet de lysere 

 Fjerrande forsvinder, hvorved Fuglen paa disse Partier faar et 

 mørkere Udseende. Hos en Del af de skudte Fugle fandtes færre 



