55 



kende nærer sig af animalsk Føde, var dens Livsvilkaar straks 

 efter Ankomsten i særlig Grad ugunstige. Den søgte ikke de 

 snebare Pletter paa Stensletterne som Stenvendere, Præstekraver 

 og Sandløbere, og vandrede ikke som de Islandske Ryler om 

 paa Sneen for at afnappe de frem over denne ragende Plantefrø. 

 Rjdens Tilværelse var bunden til aabent Vand og fugtig Jord- 

 bund. Ved de under Solvarmens Indflydelse hurtigt dannede 

 Smeltevandspytter og ved de isfri Bredder af mindre ferske 

 Vande var den derfor en stadig Gæst. 



Parringen fandt Sted i første Halvdel af Juni. De tidligst 

 fundne Ryleæg skriver sig fra 14 Juni. I Midten af Juli var 

 Dununger at finde overalt paa Ynglepladserne. 



En Rylerede med 4 stærkt rugede Æg fandt jeg paa Snenæs 

 4 August 1907. Dette maa, hvad Tiden angaar, betragtes som 

 ganske unormalt, og Ungerne fra en saa sen Rugning naar 

 næppe at blive flyvedygtige før Frostens Komme. (Samme Dag 

 saa jeg, ligeledes paa Snenæs, 2 Kuld flyvedygtige Unger.) 



Rederne anlægges hyppigst paa Tuer med langt Græs. Ikke 

 saa sjældent fandt jeg dog Rylereder paa mindre med lavere Græs 

 bevoksede Holme men altid i Nærheden af eller omgivet med lavt 

 Vand. Fra Thorshanens Rede, med hvilken Rylereden kan 

 have Lokalitet og Udseende tilfælles , skelnes denne sidste let 

 derved, at der i Bunden altid findes visne Blade af Polarpil, 

 medens Thorshanen som Underlag for Æggene benytter om- 

 bøjede Græsstraa. Paa Steder, hvor mange Ryler yngler, finder 

 man adskillige ny opkradsede, halvt færdige Reder, rimeligvis 

 forladte, fordi Fuglen har fundet Bunden for fugtig. 



I Kærstrækninger og Sumpe, delvis overrislede af det fra 

 Fjældene nedstrømmede Smeltevand, yngler Rylerne gerne. Slige 

 Steder fandt jeg mange Reder med Æg og nys udklækkede 

 Unger, hvilke sidste laa kuldvis sammenklumpede paa isoleret 

 staaende større Tuer, omrislede af det iskolde Snevand og om- 

 hyggeligt kurede og bevogtede af Moderfuglen. 



Ved usædvanlig stærk Tilførsel af Smeltevand kan slige 

 Lokaliteter paa større Strækninger blive fuldstændigt oversvøm- 

 mede, hvorved Rylernes Yngel gaar til Grunde, ikke alene Re- 

 derne, men ogsaa de mindre Unger, der gennem det kolde Vand 

 ikke kan bjærge sig hen paa det tørre. Dette var i Sommeren 

 1908 blandt andet Tilfældet med det Nord for Skibshavnen lig- 

 gende Kærterrain, der i større Udstrækning ganske oversvøm- 



