22 



dunede Unger. Ved Stormelvens Munding traf jeg 3 Dage senere 

 5 Kuld Unger, deriblandt 1 Kuld næppe en Uge gamle. De 

 sete Kuld talte næsten alle 5 Individer; i et enkelt var 6. 



De gamle Fugle teede sig ved min Ankomst meget ængstelige 

 og svømmede knurrende omkring tæt ved Bredden lige foran 

 mig, medens Ungerne med forbavsende Hurtighed svømmende 

 og ideligt dykkende echapperede ud efter, indtil de endelig for- 

 svandt langt ude paa Bugten. Ikke langt fra Elvmundingen fandt 

 jeg paa Skraaningerne af de lave Kystfjælde et Par Reder, der 

 ved friske Dun og Ægskaller tydeligt røbede, at de nylig havde 

 været benyttede. 



En lyst isabellafarvet Hun ledsaget af en Han i normal Par- 

 ringsdragt blev af Dr. Lindhard set 16 August ved Kap Marie 

 Valdemar. De sidste Konge-Ederfugle blev for dette Aars (1906) 

 Vedkommende set 8 September. 



Den følgende Sommer indfandt Arten sig paa Stormkap 10 Juni. 

 Samme Dag blev enkelte Par sete i Søerne ved Skibshavnen. 

 Uagtet Konge-Ederfuglen lige saa lidt som de øvrige Svømme- 

 fugle anlagde Rede i denne Sommer, indfandt de sig dog alle 

 parvis. Om end de ofte sluttede sig sammen i mindre Selskaber, 

 udgjordes disse altid af lige mange Hunner og Hanner. Selv de 

 mindste Smeltevandsdamme søgtes af Konge-Ederfuglene, hvis 

 paafaldende Frygtløshed tillod mig at iagttage dem paa ganske 

 nært Hold. Under deres Strejftog rundt om i Terrainet fløj de 

 stedse ganske lavt, undertiden med en dæmpet Knurren eller 

 Grynten. 



I Modsætning til Arten mollissima, der saa godt som ude- 

 lukkende søger Revner og Vaager i Havisen, holdt Konge-Eder- 

 fuglene sig i denne Aarstid haardnakket til de ferske Vande og 

 altid paa selve Fastlandet, hvor de vist udelukkende ruger. Jeg 

 saa i alt Fald aldrig Arten paa eller ved Øerne. De sidste Dage 

 af Juni forsvandt Hannerne, og Hunnerne slog sig sammen i 

 Smaaflokke. Fra Søer og Damme strejfede de daglig ud til 

 Bugten navnlig til Stormelvens Munding, hvor jeg saa dem ligge 

 og dykke efter Føde. Ofte laa Fuglene timevis paa de græsbe- 

 voksede Søbredder for at udhvile sig og sove med Hovedet skjult 

 under Vingen. 



Ved Slutningen af Juli forlod de sidste Hunner Søerne ved 

 Stormkap. 



I Sommeren 1908 ankom Arten 16 Juni, altsaa nogle Dage 



