14 



rigelig Næring og gode Ynglebetingelser. Aabent Vand var over 

 alt at finde. Tidspunktet for Isens Forsvinden lader sig selv- 

 følgelig ikke bestemme med nogen Nøjagtighed, men sandsynligst 

 forekommer det mig at være, at Fuglene allerede i Begyndelsen 

 af Juli — ligesom i Sommeren 1908 — har fundet en Del aabent 

 Vand og derfor ikke tager i Betænkning at anlægge Rede. 



Ved de nævnte Arters Ankomst i Juni 1907 laa Isen over 

 alt ganske ubrudt og mere end 1 Meter tyk paa Bugter og Fjorde. 

 Langs Kysten kunde vel hist og her findes en enkelt smal Tide- 

 vandsrevne, men Smeltevandssamlinger og Smaavaager, som ellers 

 er almindelige paa det salte Vand ved denne Aarstid, søgtes for- 

 gæves af Fuglene. Konge- Ederfugle, Havliter, Maager og Terner 

 fandt dog tilstrækkelig Næring i de delvis aabne ferske Vande 

 inde paa Fastlandet. Kun den almindelige Ederfugl holdt sig 

 som sædvanlig næsten udelukkende til de før nævnte, sparsomt 

 forekommende Tidevandsrevner, hvorhen ogsaa Terner og Maager 

 nu og da søgte. 



Tallet paa de ankomne Ynglefugle svarede paa det nøjeste 

 til, hvad jeg efter mine Erfaringer fra 1906 havde paaregnet. 

 Derimod savnede jeg ganske de unge et- og toaarige Maager, som 

 Sommeren tilforn havde været saa almindelige. 



Konge-Ederfuglene holdt sig fremdeles parvis sammen i Sø- 

 erne, indtil Hannerne ved Slutningen af Juni trak bort. Nor- 

 malt var Hunnernes Rugetid forhaanden, men da der endnu 

 ikke var Tegn til aabent Saltvand, samlede de sig i Smaaflokke 

 i Stedet for at anlægge Rede og trak endnu i nogle Dage om- 

 kring i de ferske Vande for tilsidst helt at forlade Landet, uden 

 at et eneste Kuld Unger blev udruget. Det samme var Tilfældet 

 med Arten moUissima. Hos skudte Hunner af begge Arter fandt 

 jeg kun ganske uudviklede Æg i Æggestokkene'. 



Ternerne besøgte skarevis deres gamle Redepladser nogle 

 Gange daglig, opholdt sig her faa Øjeblikke ad Gangen for atter 

 at forsvinde ud omkring til deres Fourageringssteder i Isrevnerne 

 eller de ferske Vande. Nogle enkelte, løst henkastede Æg efterlod 

 de hist og her paa Redepladserne, men ikke en eneste Unge blev 

 denne Sommer udruget. Langt tidligere end ellers forsvandt 

 Ternerne helt. Heller ikke Havliterne stiftede Yngel. Et ganske 

 enkelt Ungekuld paa 2 Individer traf jeg dog ved Bredden 

 af Lakseelven, der hele Sommeren igennem var isfri, medens 



