9 



Snefordampningen foiegaar, især mod Maanedens Slutning 

 med rivende Fart, og Smeltning iVa neden kan hist og her spores 

 trods den endnu ret lave Gennemsnitstemperatur (-=- 6 — 7"). Hist 

 og her danner der sig paa Fjordisen aabne Tidevandsrevner, 

 der især var at fmde langs Kysterne. Isen paa de ferske Vande 

 laa Maaneden ud ganske ubrudt. 



Der begynder at komme Liv i Vegetationen paa saadanne 

 Lokaliteter, der i særlig Grad er udsatte for Lys og Varme. De 

 omkring Midten af Maj ankomne Maager (Larus glaucus) søger 

 fortrinsvis deres Føde i de nj^s nævnte Tidevandsrevner. Ved 

 deres høje Flugt og skarpe Syn finder Maagerne ogsaa hurtigt 

 Vej til Sælaadsler og lignende Føde, ligesom de paa denne Aarstid 

 ogsaa hyppigt ses snyltende ved den jagende Isbjørn. 



Bramgaasen (Bernicla leucopsisj indfinder sig i Maanedens 

 sidste Halvdel, og søger straks de snebare vegetationsrige Partier 

 dybere inde i Landet. Ryperne ses parrede, og i smukt Vejr 

 synger den udfarvede Snespurvehan livligt uden for Redestedet. 

 Større Skarer af endnu ikke helt udfarvede Snespurve stryger 

 endnu om i Kærene og langs de solbeskinnede Fjældskraaninger. 

 Til disse Flokke slutter sig i barsk Vejr de allerede parrede 

 Fugle. Jagtfalken ruger allerede i Maj, og Ravnen har, saa vidt 

 jeg har kunnet skønne. Unger. Paa en af Maanedens allersidste 

 Dage ankom i 1908 samtlige Smaavadere — med Undtagelse af 

 Thorshanen (Phalaropas fiilicariiisj, der indfinder sig noget senere 

 — og gav straks ved deres livlige Melodier og rastløse Færden 

 Landskabet en vidunderlig oplivende Karakter. Straks efter An- 

 komsten søgte Smaavaderne udelukkende deres Føde paa de 

 mest snebare Partier oppe i Land. Jeg saa dem aldrig paa 

 denne Tid helt ude ved Kysten, hvor der iøvrigt heller ikke 

 bødes dem den ringeste Chance for Erhvervelse af Føde. Medens 

 Præstekraven (Ægialitis hiaticiila) og til Dels Islandsk Ryle 

 (Tringa caniitusj , Sandløber (Calidris arenaria) og Stenvender 

 (Strepsilas interpresj søgte stenede og sandede bare Pletter i Nær- 

 heden af Mose og Kær, var Rylen (Tringa alpina) næsten altid 

 at træffe ved de af Solvarmen frembragte fugtige eller af lidt 

 Smeltevand overrislede dyndede Partier i selve Mosen. Under 

 Snebyger og i stærk Blæst eller Taage flokkede Vadefuglene sig 

 straks og strøg sultne og forkomne viden om i Terrainet, ofte 

 i Selskab med store Skarer af Snespurve. 



En væsentlig Del af Smaavadernes Føde udgjordes i de første 



