61 



mindst et Hundrede Meter fjærnet fra denne. Under korte, sner- 

 rende, svagt lydende Skrig og ved nu og da at flyve op søger 

 den derefter at henlede Opmærksomheden paa sig. For ret at 

 gøre sig bemærket tager den ofte for nogle Øjeblikke Sæde paa 

 mindre Sten, Jordknolde o. lign., hvorfra den atter pilsnart iler 

 af Sted med rejste Rygfjer og løst nedhængende Vinger — stadig 

 modsat den Retning, i hvilken Reden findes. Ved gennem Kik- 

 kert at følge Fuglens Bevægelser fra et Baghold, helst et Par 

 Hundrede Meter fra det Sted, Reden antages at være, lykkes 

 det dog forholdsvis let at finde denne. Om Dagen og i godt 

 Vejr vedbliver Fuglen i henved ^/2 Time at løbe og flyve om- 

 kring, stadig ængsteligt snerrende, indtil den endelig, naar den 

 tror sig ubemærket, tavs og i Zigzagløb skynder sig hen til 

 Reden, paa hvilken den saa straks lægger sig. Om Natten 

 eller i barsk Vejr er Fuglen paa Grund af Kulden utilbøjelig 

 til for længere Tid at forlade Reden , hvorfor mine Iagttagelser 

 og Fund af Reder lettest fandt Sted under slige Forhold. 



Det hændes ogsaa om end tilsyneladende sjældnere, at den 

 rugende Fugl i Stedet for i god Tid at forlade Reden bliver 

 liggende paa denne saa fast, at man næsten kan gribe den med 

 Hænderne. Med stærkt mod Reden nedtrykket Krop og med 

 udstrakt Hals og Hoved forholder den sig ganske ubevægelig og 

 er i denne Stilling særlig vanskelig at skelne fra Omgivelserne. 

 Denne sidste Adfærd er dog ingenlunde individuel. Jeg har 

 nemlig adskillige Gange set samme Redefugl betjene sig af begge 

 Fremgangsmaader. Iagttagelser synes at kunne godtgøre, at 

 Fuglens Tilbøjelighed til at »holde stærkt« paa Reden stiger, 

 efterhaanden som Rugningen skrider frem, men den viser sig 

 ogsaa ofte i særlig barsk Vejr. Føler Rugefuglen sig først for- 

 visset om, at dens Rede er opdaget, bliver den meget snart til- 

 lidsfuld, undertiden utrolig frygtløs, hvad jeg ofte under Foto- 

 grafering af Reder og af den rugende Fugl havde Lejlighed til 

 at se. Efter en halv Snes Minutters Forløb nærmede Fuglen sig 

 Reden , omkring hvilken den i nogen Tid lidt ængsteligt sner- 

 rende trippede rundt, indtil den omsider lagde sig paa Æggene, 

 som den derefter straks med vrikkende Kropbevægelser trykkede 

 ind mod Brystet. Paa mindre end 1 Meters Afstand kunde jeg 

 herefter foretage saa mange Fotograferinger af den rugende Fugl, 

 som jeg ønskede. Kun i det Øjeblik, Apparatet klappede, viste 

 Fuglen sig lidt nervøs men blev dog som Regel liggende paa Reden. 



