65 



fuglefjendtlige Dyr. At Beviset ikke er ganske uangribeligt, 

 hvor Talen er om Fjældræven, indrømmer jeg; thi denne vil 

 vel oftest, naar den først har fundet én Unge, være i Stand til 

 fuldstændigt at udslette ethvert Spor af det paagældende Kuld. 



Den i Nordøstgrønland over alt forekommende Kjoveart, 

 Lestris longicaiida, forfølges paa det heftigste af de ynglende 

 Sandløbere, saa snart den viser sig inden for disses Enemærker. 

 Over for Ravnen, der dog ogsaa flittigt afsøger Smaavadernes 

 Ynglepladser, har jeg derimod ikke set hverken Sandløberne 

 eller nogen anden Vadefugl gaa angrebsvis til Værks. Mest 

 udsat for Fare er de unge Sandløbere, efter at de flokkevis har 

 samlet sig ved Fjordbredderne, og inden de endnu har opnaaet 

 Vingernes fulde Kraft. Her er det alene Jagtfalken, de har at frygte. 



Nogen nævneværdig Forskel i Dundragtens Farve hos Indi- 

 vider af samme Alder har jeg ikke kunnet spore lige saa lidt som 

 nogen anden Afvigelse. Selv om de unge Sandløbere paa det 

 nærmeste har opnaaet deres fulde Kropstørrelse og kan begynde 

 at flyve, har Vinger og Hale paa dette Tidspunkt langt fra faaet 

 deres endelige Udvikling, og rigelige Levninger fra Dundragten 

 er endnu at finde paa Fuglens Hoved, en Bræmme ned langs 

 Forbrystet, ved Laarene og paa Undergumpen og Halepartiet. 



Flugten er paa dette Udviklingsstadium vel forholdsvis hurtig 

 og let, men dog aldrig af længere Varighed. De unge Fugle 

 ledsages endnu et Par Dage af Moderfuglen, hvorefter denne 

 straks forlader Landet^, medens Yngelen lige saa hurtigt søger 

 ned til Bredderne af det salte Vand. Ved Slutningen af Juli 

 ser man her de første unge Sandløbere selskabeligt løbe om og 

 søge Næring. Fuglene bærer fremdeles iøjnefaldende Levninger 

 fra Dundragten især ved Næbroden, paa begge Sider af Isse- 

 partiet og ved Laarene. Den tidligere — under Moderens Led- 

 sagelse — saa sky og frygtsomme Sandløberunge er pludseligt 

 bleven forvandlet til den mest tillidsfulde og frygtløse lille Fugl, 

 hvis yndefulde Væsen overgaar de fleste andre Smaavaderes. Dag 

 for Dag tiltager Sandløberflokkene i Størrelse, indtil de omkring 

 20 August kulminerer. Den 21 August 1906 traf jeg paa Stranden 

 ved Hvalrosodde en Flok paa mindst 300 Fugle. Det var hen- 

 imod Aften, Vejret var usædvanlig smukt, og Fuglene derfor 



^ At jeg paa denne Aarstid aldrig traf gamle Hunner, der ikke førte 

 Unger, hverken enkeltvis eller i Smaaflokke, t\^der jo paa, at de successive 

 forlader Landet. 



