76 



baade yngre og gamle Fugle — af hvilke en Del vist har været 

 leiicopteriis. 



Den 8 August 1906 — 76 "^ 10' n. Br. — saa jeg en Maage 

 sidde paa Toppen af en Snedrive i umiddelbar Nærhed af Skibet. 

 Uagtet det ikke lykkedes mig at komme i Besiddelse af Fuglen, 

 noterede jeg den uden Betænkelighed som værende en leiicopterus. 



Larus glauciis (Briinn), Graamaage. 



Arten var, om ingen Steder særlig talrig, saa dog ret almindelig 

 at træffe næsten alle Vegne, hvor t^kspeditionen færdedes. Nord- 

 ligere end ca. 80^20' n. Br. blev den dog ikke set. Paa nævnte 

 Breddegrad og lidt Syd her for talte Koch og Bertelsen 9 og 10 

 Juni 1907 henved 50 Individer, der mentes at yngle paa de nær 

 ved liggende Fuglefjælde. 



Under Sejladsen gennem Pakisen viste der sig — navnlig paa 

 Oprejsen — ofte Stormaager ved Skibet, dels enlige Fugle, dels 

 mindre Selskaber. Som Regel holdt gamle, udfarvede Fugle sig 

 adskilte fra de yngre, graa Individer. Maagerne var gennem- 

 gaaende ret sky og holdt sig i tilbørhg Afstand fra Skibet. Ofte 

 saas de i Smaallokke sidde paa Toppene af Snedriver og Is- 

 fjælde. En ung Han — vistnok 2-aarig Fugl — blev skudt 11 Au- 

 gust, 75^52' n. Br., 16« v. Lgd^. 



I Slutningen af Maj, medens Bugter og Fjorde saavelsom de 

 ferske Vande endnu dækkedes af tyk Is, indfandt Arten sig ved 

 Skibshavnen, Stormkap og Hvalrosodde. For at bjærge Føden 

 maatte Maagerne de første 2 Uger søge viden om. Ofte kred- 

 sede de i Smaaflokke saa højt til Vejrs, at jeg selv gennem 

 Kikkert og vejledet af Skrigene vanskehgt kunde opdage dem. 

 Ved stigende Vande søgte Maagerne flittigt Tidevandsrevnerne 

 langs Kysten og bortsnappede de mindre Fisk — især Ulke 

 (Icehis hannatus) og Polartorsk (Gadiis saida) — , der skruedes 

 op til Overfladen. Forbavsende hurtigt opdagede Maagerne skudte 

 Sæler og andre større døde Dyr, som de med stor Graadighed 

 huggede løs paa. Ved at udhakke Dyrets Øjne fandt de snart 

 Vej til Hjærnen, tilsyneladende den mest yndede Del af Aadslet. 

 Gentagende saa jeg Arten sammen med Ravne og Ræve snylte 

 ved Isbjørnens Maaltider. Efterhaanden som Søbredderne op- 

 tøedes, og Elvene begyndte at rinde, indfandt Maagerne sig her 



' En Del af de ude i Isen sete store Maager tilhørte vist Arten leiicopterus. 



