100 



Falke var meget lyst farvede; den skudte Hun havde citrongule 

 Fødder. I Størrelse overgik den synligt Hannen. 



En anden Falkerede fandt jeg 8 Juni 1908 paa Fjældet »Tre- 

 kroners« bratte Nordside. Denne Rede var anbragt mindst 200 

 Meter til Vejrs og var umulig at komme op til. De uhyre Eks- 

 krementmasser, der som en stor hvidgul Altan havde lejret sig 

 uden for Reden, var tydeligt at se paa en Afstand af 3 Kilo- 

 meter. Rundt omkring Falkereden havde en Koloni af Bram- 

 gæs (Anser leucopsisj deres Redepladser, og jeg saa til min For- 

 undring Gæssene sidde parvis paa Afsatserne i Falkenes umid- 

 delbare Nærhed. Da jeg ved et Par Riffelkugler fik den rugende 

 Falk til at flyve ud, kredsede denne længe sammen med sin 

 Mage og i Selskab med de opskræmte Gæs omkring Fjældet. 

 Omsider skød Falken sig fra en svimlende Højde som en Pil 

 ned paa Reden, snart efterfulgt af Gæssene, der igen trygt tog 

 Sæde tæt ved denne. Ogsaa denne Falkerede røbede at have 

 været benyttet i umindelige Tider. 



Paa det høje Fjæld Teufel Kap og paa et Fjæld i Nærheden 

 af Mørkefjord blev ogsaa set Falkereder, begge ligesom de to 

 før nævnte anlagte paa Nordsiden. Om den 5te Rovfuglerede, 

 der blev fundet, og som rimeligvis ogsaa har tilhørt Jagtfalke, 

 gælder det samme. Dette Forhold er næppe tilfældigt, og det 

 kunde tænkes, at Falken, hvis Rugetid for en Del falder i Maj, 

 hvor Nattemperaturen som Regel er nogle Grader under Nul, 

 netop vælger at ruge paa Steder, der i Døgnets koldeste Periode 

 er beskinnede af Midnatssolen. 



Dels af talrige Maveundersøgelser og dels gennem Under- 

 søgelser af Gylp fremgaar det, at Jagtfalken i Nordøst-Grønland 

 — som tidligere sagt — fortrinsvis nærer sig af Lemminger. Ved 

 Redepladserne fandt jeg dog ogsaa Levninger af Ryper, Snespurve 

 og — om end sjældnere — af Smaavadere som Stenvendere 

 og Præstekraver ^ Ogsaa enkelte Levninger af Sneharer har jeg 

 fundet. Meget ofte havde jeg LejHghed til at iagttage Falkens 

 og Ravnens Forhold til hinanden. Disse to Fugle stredes paa 

 det heftigste, naar deres Veje mødtes. Kampen mellem de to 

 i Størrelse og Kraft jævnbyrdige Modstandere skyldes efter mine 

 Erfaringer udelukkende et nedarvet Konkurrencehad, til hvilket 

 Lemmingen er den direkte Aarsag. Lemmingen er jo ogsaa 

 Ravnens væsentligste Næringsobjekt. 



^ Se ogsaa under Phalaropiis fnlicariiis. 



