103 



sin Kedeplads paa de mest afsides liggende og utilgængelige 

 Lokaliteter langt fra Kysten. 



Ved Bunden af Do ve Bay blev der i de omkring liggende 

 Fjælde et Par Gange set Sneugler efter Mørketidens Indtræden. 

 Dette kunde tyde paa, at i alt Fald enkelte Individer overvintrer. 

 I saa Tilfælde opholder disse sig efter de foreliggende Iagttagelser 

 at dømme fjærnt fra Kjesten, dybt inde mellem Fjældene, maaske 

 i Nærheden af Redepladserne. De høje, afsides hggende Fjæld- 

 partier omkring Pustervig og Mørkefjord anser jeg for netop at 

 frembyde gunstige Ynglelokaliteter for Sneuglen, og de vegations- 

 rige, vidt strakte Sletter mellem Rypefjæld og Hvalrosodde, ikke 

 langt derfra, huser store Mængder af Lemminger, Uglens kæreste 

 Føde. 



Sneuglen er paa Færde hele Døgnet igennem. Selv i det 

 stærkeste Sollys saa jeg den jage. Dog ynder den til Jagt 

 fortrinsvis de sene Eftermiddags- og tidlige Morgentimer. Ofte 

 saa jeg den ved Daggry trække fra Fjældene ned mod Kysten 

 og ud paa Sletterne. 



Talrige Ungersøgelser af Gylp samt et Par Maveanalyser godt- 

 gjorde, at Sneuglen i Østgrønland næsten udelukkende nærer 

 sig af Lemminger. 1 enkelte Gylpboller fandt jeg desuden Lev- 

 ninger af Hare og Rype. Ogsaa af Snespurv fandt jeg und- 

 tagelsesvis Rester. At Sneuglen paa Steder, hvor det skorter 

 den paa anden Næring, er en farHg Fjende for Sneharen er 

 hævet over enhver Tvivl; men efter hvad jeg paa dette Punkt 

 har haft rig Lejlighed til at iagttage, har Harerne i Østgrønland 

 som Regel intet at frygte. Ofte saa jeg Sneugler og Harer sidde 

 i umiddelbar Nærhed af hverandre uden i mindste Maade at 

 røbe Tegn til Fjendskab. 



I et enkelt Tilfælde syntes dog et helt modsat Forhold mellem 

 de to Dyr at have gjort sig gældende. En Dag i Oktober havde 

 jeg længe lagt Mærke til en Sneugle — paafaldende stor og 

 usædvanlig mørkt farvet Fugl — der havde taget Sæde paa 

 en Klippeblok ved den nederste Skraaning af et større Fjæld. 

 Efter henved 3 Timer Forløb nærmede jeg mig Uglen, som om- 

 sider, men tilsyneladende højst ugærne forlod sit Stade for snart 

 efter at sætte sig paa en anden Klippe lidt højere oppe i Fjældet. 

 Paa Fuglens Adfærd skønnede jeg, at noget usædvanligt havde 

 fanget dens Opmærksomhed, og jeg gik derfor hen for nærmere 

 at undersøge Stedet, hvor jeg havde set den sidde. Tæt ved i 



