136 



uden nogensomhelsl Sportsglæde. Af hver Art blev nedlagt saa 

 mange Stykker, som var nødvendige for al faa Rede paa For- 

 skellen imellem Han og Hun, eller Vaar og Vinterdragt, derimod 

 gjaldt det om at erhverve saa mange Arter som muligt. Hver- 

 ken Høg eller Gøg, Spurv eller Stær, Hejre eller Vibe blev skan- 

 nede. Nattergal og Sangdrossel lige saa lidt. 



De skudte Fugle blev udstoppede, men uden Øvelse eller 

 A"^ ej ledning, som de Unge var, faldt det tarveligt ud, og næppe 

 noget Eksemplar undgik inden ret længe at blive kærkomment 

 Bytte for Møl, Klanere og lignende Utøj. Et enkelt kan dog 

 muligt være havnet i Skaarup. 



En mere varig Glæde fik Rostrup af sine — nys nævnte — 

 Vandfarvetegninger. Slægt efter Slægt har danske Drenge fær- 

 dedes ude i Naturen og øst af dens Væld, Emil Rostrups In- 

 teresse havde intet usædvanligt ved sig, men dog øjner man 

 allerede nu de Grundtræk, som senere særprægede Videnskabs- 

 manden, en usvigelig Paalidelighed, en Grundighed, som var 

 saa langt fra det hæsblæsende som vel muligt. For Ungdommen 

 er der altid en Dag i Morgen til at genoptage Arbejdet. 



»De malede Fugle«, Rostrups sædvanlige Udtryk, voksede i 

 Aarene 1844 — 50 til en Samling paa 92 Blade med ialt 80 forskel- 

 lige Arter. Flere var gengivne to Gange, særligt som Han og Hun. 



Fortegnelsen over dem alle er bevaret, men af selve Billederne 

 ikke en Gang Halvparten, kun 44 Blade med ligesaa mange Fi- 

 gurer. Det har vist sig umuligt at faa oplyst, hvor de øvrige 

 48 er blevne af. Rostrup mente selv, de var udlaante, men 

 mindedes ikke til hvem. Vedkommende gør en priselig Gærning 

 ved at levere dem tilbage, hvad der sikkert kan finde Sted gen- 

 nem Redaktøren af D. o. F.s Tidsskr. ; den smukke Samling for- 

 tjener at være fuldstændig. Enkelte Blade menes dog at være 

 gaaede tabt allerede for mange Aar tilbage i selve Hjemmet. 

 Et Held i Uheld er det, at det i Hovedsagen er de tidligst ud- 

 førte, kunstnerisk set mindst værdifulde, som er forsvundne, 

 medens de udmærkede Figurer fra de sidste Aar er til Stede. 



Større Sjældenheder rummer Samlingen ikke, men omfatter 

 væsentligt Arter, som hører til Landets almindeligste. Et mere 

 udtømmende Bidrag til en Lokalfauna maa heller ikke ventes, 

 skønt de fleste Arter stammer fra Egnen omkring Stensgaarden, 

 dertil er bl. a. Vade- og Svømmefuglene altfor faatalligt repræsen- 

 terede. Sangfuglene derimod adskilligt fyldigere. 



