141 



Der vil dog være adskilligt flere end netop Skaarup Semi- 

 narister, som med Udbjite og Glæde kan gennemlæse det lille 

 Skrift, som har Værd i sig selv ved at være en af de faa, altfor 

 faatallige Stedskildringer, som gør Rede for saavel Dyre- som 

 Plantelivet. Stoffet er stærkt sammentrængt, det Hele fylder kun 

 28 smaa Sider, hvoraf Fuglene optager 2. Da Afhandlingen 

 vistnok er lidet kendt og vanskelig al erhverve antikvarisk, vil 

 det maaske være berettiget at gengive et Par af dens ornitho- 

 logiske Enkeltheder. 



Som en Art, der nøje er kn\'^ttet til selve Aaløbet, nævnes 

 Isfuglen, der omtales ordlydende: > Da denne Art ikke hidtil 

 er funden ynglende i Danmark, vil jeg dog bemærke, at den 

 højst sandsj'nligt yngler ved Vejstrup Aa, thi i September 1870 

 saa jeg en hel Familie paa samme Strøg af Aaen, hvor et Par 

 havde opholdt sig hele Sommeren« ^. 



Ogsaa .Vandstæren nævnes som Beboer af Aaen, og af 

 sjeldnere Fugle er baade Nødde krige og Pirol sete og skudte 

 en enkelt Gang i Aaens Nærhed. Sneuglen er bleven nedlagt 

 ved Elsehoved. 



Særlig Interesse har Omtalen af N attergalen. Den lyder 

 saaledes: »Det er ogsaa for Vandløbets Skyld, at talrige Natter- 

 gale opholder sig her, og man kan i den sidste Halvdel af Maj 

 høre deres herlige Sang hele Dagen igennem, thi den her hyp- 

 pigst forekommende Art er nemlig den saakaldte sydlige eller 

 lille Nattergal, medens den nordlige eller store Nattergal 

 sjælden lader sig høre uden om Aftenen og har tillige langt kraf- 

 tigere, mindre afvekslende og melodiøse Toner end hin«. 



Om Værdien af dette Vidnesbyrd tør jeg ikke have nogen 

 Mening, men skal blot udtale, at saafremt det indbyrdes For- 

 hold imellem de to Nattergale-Arters geografiske Udbredelse m. 

 m. er bragt til Klarhed andetsteds, er det i hvert Fald ikke 

 Tilfældet herhjemme, hvilket ogsaa H.Winge har nævnt i sin 

 Liste over Danmarks Fugle (D. o. F.s Tidsskr. Bd. I); det synes 

 maaske besynderligt, at en saa skarp Iagttager som E. Rostrup 

 skulde have taget Fejl og en Menneskealder igennem troet at 

 høre og se ( ? ) Liiscinia vera endog som den almindeligste 

 Art, medens der maaske ikke fandtes anden end L. philo- 

 mela. Men egentlig Ornitholog var han jo ikke og kan paa 



^ Senere er Isfuglen jo funden adskillige Gange flere Steder i Sydfyn, og 

 dens Æg fundne i Brahetrolleborgs Have I), o. F.s Tidsskr. IV. S. 131. 



