145 



ledes Bellmanns Sange, og det kendte Digt »Vintren rasat . . .«, 

 hvor særligt Strofen »Ja jag kommar, glada vinter, ut till landet, 

 ut till foglarne« maa have syntes tiltalende. Hvad Digtet om 

 Isfuglen angaar, var det egentlig fransk, men Rostrup læste det 

 ca. 1846 i en Oversættelse (Nationaltidende, 9 Aarg. Nr. 135), som 

 han indførte i sin Dagbog, ledsaget af følgende Kritik »Omstaa- 

 ende skønne Digt, har i Oversættelse et Par Pletter, hidrørende 

 fra Mangel paa Naturkundskab. »Bukkar« passer lige slet for 

 Isfugle og Siv. For at faa en duftende Plante burde sættes 

 »Mynte« eller »Kalmus«. Hvad der staar i den franske Original, 

 ved jeg ikke, da jeg ikke har noget af »Skovhemmeligheder« s 

 rigt begavede Digter André Theuriot«. 



Ligetil hans sidste Dage mishagede det højligen Rostrup, at 

 de kære Digtere ofte tog sig det meget let med deres Skildringer 

 fra Naturlivet; han var paa dette Punkt en »Realist«, der maatte 

 ingen Sjuskerier finde Sted, og det er betegnende, at han satte 

 megen Pris paa Carl Ewald' s »Æventyr«, hvis Styrke netop 

 er at være sanddru, usminkede Virkelighedsbilleder, hvis Æven- 

 tyrtone kun er et løstsiddende, halvt gennemsigtigt Klædebon 

 over en ellers altfor nøgen Sandhed. 



De »Zoologiske Iagttagelser« s andet Parti tæller ganske faa 

 Blade, som dels omfatter »Provincialnavne paa Dyr«, dels 

 »Dyresagn«. Fuglene er selvfølgelig ikke glemte, den første 

 Notis er saalydende: »Pams mayo/' = Sli ttentit (slid-din-Tid), 

 Lolland, Fyn), Fil-i Sav (Fyn), Filefugl (Fyn), Skind hak- 

 ker (Lolland)«. Dernæst: yyRegiiliis flavicapilliis — Kong Hans 

 Fuglen (Fyn), Sterna hirundo — Hattemager (Fyn), Brun- 

 nakke«. Af de øvrige faa Fuglenavne skal blot anføres; »P'rost- 

 a n d = Hareida glacialis, L y s a n d , Fiiligula marila (Skaarupøre)« . 

 Det første »Dyresagn« lyder saaledes : »En Vibedæse, Storke- 

 dæse, Kukkerdæse o. s. v. er paa Lolland Navne paa Vinter- 

 knuder eller strænge, korte Frostperioder, som gaar forud for 

 de nævnte Fugles Ankomst. Paa min Forespørgsel angaaende 

 det mærkelige Ord Dæse, har Professor Verner Dahlerup 

 velvilHgst givet følgende Svar: »I Molbechs Dialect-Leksikon 

 (1841) staar: Dæse, en. Et hastigt opkommende Uvejr, blandet 

 med Hagl og Sne. Almuen venter sig et saadant Uvejr i den 

 Aarstid, da Faarene læmme og da Storken kommer, og kalder 

 det da Lammedæsen, Storkedæsen (Falster). Ifølge Seidelin 

 »Lollandske Almuesord« i »For Sandhed«, 2 Bd. 1799, S. 168. 



