151 



I saa Fald vilde vel den typiske Form retteligs! være at 

 slette af den islandske Liste. 



Tringa maculata Vieill. er derimod en helt ny Art for Islands 

 Fuglefauna. 



Hr. Dinesen, der i 1908 paany rejste til Island, har sendt mig 

 et Skind af denne Fugl, skudt paa Måmireyjar i Axarfj6r5r 9 

 December 1909. Fuglen, der er mærket »Han«, har et meget ud- 

 præget Brystbaand, hvis Fjer ere slidte: Ryggens Fjer ere ogsaa 

 slidte og blegede. Som bekendt adskiller Tringa maculata sig fra 

 de øvrige Medlemmer af Rylegruppen ved, at dens Vinterdragt, i 

 Modsætning til disses, ikke er meget forskellig fra Sommer- 

 dragten. (Se Elliott Coues: Key to North American Birds. Vol. II 

 Side 816). Arten er amerikansk; den er oftere hjemsendt fra 

 Grønland (se H.Winge: Grønlands Fugle Side 163) og er jævnlig 

 truffen paa de britiske Øer: den hører til de hyppigste blandt 

 de amerikanske Gæster i Europa. Skindet er nu overgaaet til 

 Zoologisk Museum. 



ANMELDELSER. 



FAL'NA OCH FLORA. 



(Populiir Tidskrift f'cir Biologi. UtgitVen af Einar l.onnljei-f; ; Stocldinliu. lillO.) 



Femte Aargang af dette smukke Tidsskrift foreligger nu komplet 

 i 6 Hefter, hvoraf Hefte 1—3 allerede er gjort til Genstand for Om- 

 tale i dette Tidsskrift. 



I de øvrige Hefter findes ikke faa ornithologiske Afhandlinger; 

 saaledes meddeler C. A. Hollgren nogle Tilfælde af den lille Flue- 

 snappers (Muscicapa parua) Forekomst i Sverrig. Om Laplands- 

 uglens (Syrniuin Lapponicum) Yngleforhold giver Viktor Olofs- 

 son en Meddelelse, der er illustreret med Gengivelser af Fotografier 

 af Reder og en gammel Hun med Unger. Af Nils Gylden stolpe 

 foreligger en Afhandling om Algiers Fugle og James Bucklands 

 Foredrag ved den V. internationale ornithologiske Kongres, om Fugle- 

 ødelæggelse Verden over, findes i Oversættelse. Blandt de mindre 

 Meddelelser bemærkes en Notits om, at Egernet æder Granlusens 

 Galler; ved at sammenligne det vedføjede Billede med Fotografiet i 

 Docent Stamms i nærværende Tidsskrift trykte Afhandling om Kors- 

 næb som Galleædere, faar man dog Indtrykket af, at ogsaa de svenske 

 Galleædere er Korsnæb. I en lille Notits berettes om, hvorledes 

 Stillidsen (Carduelis elegans) i 1880 indførtes til Australien, hvor 

 den allerede nu har formeret sig i den Grad, at den anretter be- 

 tydelig Skade paa Frugt- og Hvedefarme; man har derfor følt sig 

 foranlediget til at udbetale en Præmie paa hver dræbt Stillids. »Så 

 kan det gå med missriktade acklimatiseringsforsok.« A. C. 



