153 



lille Skov, og her saa vi bl. a. flere Gange og skød ogsaa efter en 

 interessant, mellemstor Falk med hvide Pletter paa Ryggen. Des- 

 værre lykkedes det os imidlertid ikke at faa fat i denne Fugl, der 

 var mig ubekendt og derfor dobbelt interessant. Forskellige Glenter 

 kredsede overalt rundt i Luften; blandt andre Rovfugle blev der 

 ogsaa nedlagt en Dvergørn. Om Eftermiddagen foretog vi en 8—12 

 Kilometers Tur i vestlig Retning ud over Steppen, hvor der skulde 

 ligge nogle Søer dannede af Højvandet; i Begyndelsen havde vi en 

 nogenlunde Vej at følge, men snart gik det tvers hen over Sletten, 

 da der her næsten ingen Forhindringer var. Naturligvis gik det 

 langt bedre hen over den jævne Steppe end paa den saakaldte Vej 

 og de pløjede Marker. Vi fandt imidlertid kun de udtørrede Stræk- 

 ninger, hvor Søerne havde været, over hvilke Maager og Terner 

 kredsende søgte efter Vand. Overalt løb Stortrapper og Kravetrapper 

 parvis om, men de var saa sky, at vi næppe kunde komme dem nær 

 paa mindre end en halv Kilometers Afstand. Jeg sneg mig til at 

 nedlægge en Hun af en lille Flok Dvergtrapper. Rovfuglenes Mængde 

 er utrolig stor, overalt sidder de paa Jorden eller flyver omkrig i 

 Luften, særlig er der de forskellige Ørne — mellem hvilke Aquila 

 nipalensis vel var den hyppigste Art — som endog lader vor Ekvi- 

 page køre forbi indenfor Skudvidde. Overalt spanker store Skarer 

 af Jomfrutraner om og lader os ofte komme dem nær paa 80 Skridts 

 Afstand, men de bliver forgæves beskudt. Undervejs traf vi for- 

 skellige store Faareflokke, der talte Tusinder af Individer. Her laa 

 ogsaa de raadne Kadavere af de i Vinterens Løb omkomne Faar 

 og Kameler, omkring hvilke der samlede sig mange Rovfugle, særlig 

 Glenter og Steppehøge. Af Smaafugle saa vi kun nogle Blaakjælke, 

 Digesmutter og store Skarer af forskellige Lærker. Tilfældigvis kørte 

 vi forbi nogle af Kirgisernes Vinterboliger, hvis Beboere maaske alle- 

 rede for Uger siden var draget ud paa Græsgangene, og kun en 

 miauende Kat havde endnu ikke forladt Pladsen og fik af S. et Skud 

 grove Hagl i Pelsen. Om Aftenen fløj der atter store Skarer af 

 Ørkenhøns. 1 Skumringen blev iagttaget to trækkende Chettiisia gre- 

 guria og en Flok Sumphornugler; de sidste havde slaaet sig ned paa 

 en Mark med spirende Luzerne. Længe efter Solnedgang naaede vi 

 endelig, grundigt gennemrystede, vor Vaggon. Den 28 trak der mange 

 Smaafugle, særlig Blaakjælke, Løvsangere og Tornskader. Om Efter- 

 middagen nedlagde jeg en Jomfrutrane; paa de nylig pløjede Marker 

 opholdt sig umaadelige Mængder af gule Vipstjerter. Fra den lille 

 Skov bragte vi Astur cenchroides, Naumannsfalke, Steppehøge og Cor- 

 viis orientalis; vidunderlig var den vindstille Aften, da talløse Cikader 

 sang, og Legioner af Smaafrøer kvækkede; indtil langt ud paa Aftenen 

 sad vi ude i Skoven efter Rovfugle og fik hyppigt Skud. Ved Mid- 

 natstid bragte et Tog os til Taschkent.« — 



Den russiske Regering nærer stor Interesse for saadanne viden- 

 skabelige Ekspeditioner. Den havde saaledes stillet en hel Salon- 

 vogn til de Rejsendes Disposition, og denne Vogn kunde saa kobles 

 fra og sættes til det Tog, man ønskede. I de godt 3 Maaneder, Rejsen 



