209 



dem, men straks var Struntjægeren , som den Spidsh. Kjove 

 kaldes, der, og den plagede de arme Maager paa det ubarmhjer- 

 tigste, saa de til sidst maatte afgive deres Bytte til den graadige 

 Kjove. Sulen, som ved Skotlands Kyst viste sig meget sky, var 

 heroppe temmelig dristig, idet flere af dem fløj lavt hen over 

 Skibet, hvad Søfugle i Almindelighed vogter sig for. Store Flokke 

 af Islandske Ryler (Tringa canutus) svingede hen over Vandet 

 efter hinanden. Maaske undgik flere Arter mit Øje, jeg fik for 

 en Stund andre Ting at tænke paa. Omgivet af høje Fjælde 

 paa den ene, triste mørke Lavamarker paa den anden Side laa 

 Reykiavik. De sidste Minutter brugte jeg til at samle min Ba- 

 gage, og da jeg atter stod paa Dækket, gik vi med halv Kraft 

 ind paa Rheden, hvor vi kort efter kastede Anker. Rejsens Maal 

 var naaet. Straks blev vi omringet af Baade, som skulde sætte 

 os ind paa Bryggen, jeg hoppede ned i den første den bedste 

 og blev kort efter landsat inde paa Broen. Byens Seværdigheder 

 var jo ikke overvældende, saa hvad det angaar, fik jeg paa det 

 Omraade snart min Lyst tilfredsstillet. Min Opgave var jo først 

 og fremmest at faa et Sted at bo, og inden Aften var den Op- 

 gave løst, idet jeg paa rimelige Vilkaar blev indkvarteret hos 

 nogle meget elskværdige Islændere. Husene bestod for det meste 

 af Træ eller Bølgeblik, saa i det Ydre saa de langtfra tiltalende 

 ud. Hvad det kneb mest med var Sproget. Efter at have ind- 

 taget mit første Maaltid heroppe, der ligesom det sidste bestod 

 af Fisk, begyndte jeg at pakke mine Kufferter op. Mit Værelse 

 var nemlig saa stort, at jeg kunde bruge det til Arbejdsværelse, 

 og navnlig under saadanne Forhold maa man indskrænke sig 

 en Del. Den næste Dag foretog jeg en kort Udflugt i Omegnen, 

 blandt andet ud til de varme Kilder. Paa min Tur herud saa 

 jeg de første Ravne (Corvus coraxj. Da jeg næste Morgen stod 

 op, var det mørkt endnu, saa jeg kunde naa Bestemmelsesstedet 

 før Dagen begyndte at gry. Det var ikke saa lidt jeg mødte i 

 Dagens Løb; straks om Morgenen saa jeg to Ravne sidde ved 

 Siden af hinanden; de var nok ikke vant til at faa Besøg paa 

 det Sted, og allermindst paa den Tid af Døgnet. Da det blev 

 lidt lysere i Vejret, kom Spoverne i Smaaflokke strygende ret 

 lavt henover Lavaen; ved et Vandløb, hvor jeg Dagen i For- 

 vejen havde truffet Rødben, lettede en Havlit lige for Næsen af 

 mig, og straks efter kom 6 Ravne flyvende hen over Hovedet 

 paa mig. At komme med en dagbogsmæssig Skildring, vilde 



