219 

 OM AARSAGERNE TIL ROVFUGLENES AFTAGEN. 



AF 



C. WEISMANN. 



Naar Spørgsmaalet om vore ynglende Rovfugles Aftagen de- 

 batteres, og der spørges om Grundene til Formindskelsen, svares 

 der altid, at Jægerne først og fremmest har Skylden, fordi de 

 har skudt, fanget og forgivet Rovfuglene; i anden Linie nævnes 

 Samlerne og sidst den moderne Skovbehandling. Jeg troer, 

 Rækkefølgen er en anden, og at Jægerne er langt uskyldigere, 

 end man i Almindelighed mener. 



For omtrent 25 Aar siden begyndte man her hjemme at ar- 

 bejde for en »rationel Jagthusholdning«, et Udtryk, som forøvrigt 

 straks tager noget af Duften fra Jagten; man hævdede, at Vildtet 

 skulde være et af Landbrugets Biprodukter, som formentlig kunde 

 give en betydelig Biindtægt, naar der blev noget mere af det, 

 og som forøvrigt ogsaa, bl. a. gennem de Summer, som er be- 

 talt i Jagtleje, har givet Landbruget en ikke ganske ringe Bi- 

 indtægt, selv om Forholdene har været beskedne her hjemme, 

 hvor man næsten stejler ved at høre, at en Mand betaler 4000 Kr. 

 aarlig i Leje af et Jagtareal. Fra Udlandet høres ofte om Leje- 

 summer, der er 10 Gange saa høje. 



Men med en rationel Jagthusholdning maatte følge en Ind- 

 skrænkning af Rovvildtet, thi i Virkeligheden var baade Rov- 

 dyrenes og Rovfuglenes Antal forhen generende stort i mange 

 Egne. Fra mine Drengeaar husker jeg de Forbandelser, der 

 sendtes mod Høg og Ravn; og en gammel Kone, som strakte 

 Armene mod Himlen og skreg: »Vaer Lammene, nu kommer 

 Glenten«, staar meget tydelig for mig. Hendes Skræk har vist- 

 nok været større end Faren for Lammene, skønt der jo kendes 

 Eksempler paa, at Glenten har angrebet smaa Lam. Dette var 

 i 70'erne, men endnu saa sent som i Eftersommeren 1900 fandt 

 jeg Foussingø Skove fyldte med Musvaager, samtidig med at 

 Ravnens, Hønsehøgens og Vandrefalkens fuldvoksne Unger fløj 

 rundt i Skov og Mark. Medens de 3 sidstnævnte fik Lov at 

 være i Fred, lod jeg skyde væk paa Musvaagerne. Og skulde 

 det hænde, at jeg atter fik med en Skov at gøre, som var over- 

 fyldt med Rovfugle, vilde jeg gøre akkurat det samme igen, 

 indtil Antallet efter mit Skøn var blevet passende. — Der var 

 som sagt al god Grund til at rydde op blandt Rovfuglene for 



15 



