6 A. W, MALMj SKELETTBELAR AF HVAL. 



och star sannolikt i sambund med Siberiens »frostformation», 

 ofver hvilken Middendorff lemnat oss sa intressanta skil- 



dringar. 



Vid Vegas vinterqvarter triiiFades hvalbenen hufvudsak- 



ligast dels i djnsanden, dels mellan dynsanden och det iinder- 

 HsfSande frusna gruslaojret. 



For att fa reda pa do arter, som har forekomma, under- 

 sokte Dr Kjellman och jag, atfoljda af DSgra man med spett 

 och spadar, alia de benbitar 8om traffades i dagen, eller som 

 kunde upptackas nara dynsandens yta pS en striicka af om- 

 kring 4 kilometer a omse sidor om taltplatsen Pitlekaj. En- 

 samt antalet af nackben, som forekoramo pa denna stracka, 

 utgjordes af 30 stycken. Ungefar halften af dessa tillhorde 

 en art, st&ende nara eller identisk med Balaena Mysticetus. 

 De ofriga tillhorde Rachianectes glaucus. Derjemte fore- 

 kommo n^gra ben af mindre hvalarter, men bland de otaliga 

 ben vi granskade, och af hvilka stora massor hemfordes, 

 kunde vi ej igenkanna ett enda Mammutben och ej heller 

 nagra ben af Rhytina. Ofta lago ben, som tydligen tillhort 

 samma djur, t. ex. en hel rad kotor och refben jemte ben 

 af extremiteterna tillsammans, stundom t. o. m. hopbundna 

 med ligamenter, Ett skelett tillhorande B. Mysticetus var 

 annu delvis tackt af hud, hvarjemte hogrodt, nastan friskt 

 kott haftade vid de delar af detsamma, som voro fastfrusna 

 i marken. Detta skelett lag pS ett stalle, der dynsanden 

 nyligen blifvit bortskoljd, hvarigenom den underliggande 

 grofsanden blifvit blottad, Tschuktscherna forsakrade, att 

 nagot hvaldjur ej strandat har i mannaminne, Ifall, sa- 

 eom jag ar ofvertygad om, hvalbenen vid Pitlekaj aro sub- 

 fossila, har man har ett sidostycke till »mammutmumierna», 

 ehuru irkn en vida senare geologisk tidsperiod. Jemte hval- 

 benen lago talrika, tydligen fran Tschuktschernas fangst har- 

 rorande ben af hvalross och olika salarter strodda pa stran- 

 den. Men dessa ben forekommo endast pa dynsandens yta 

 ej uti dynsanden eller pd gransen mellan denna och den 

 underliggande frusna grofsanden. De voro oftast, oaktadt de 

 ej legat ett tiotal ir ofver jorden, mer vittrade an de hval- 

 ben, som uppgrafdes ur sjelfva dynsanden. 



I borjan trodde jag att de har forekommande hvalbenen 

 utgjorde lemningar af hvalar som under senare tider drifvit 



i land, men da jag, sedan snodrifvorna langs stranden bort- 



