8 A. W. MALST, SKELETTDELAR A¥ HVAL. 



+ 



Hum lang tid som Stgatt hiirtill ar naturligtvis omojligt 

 att ens iingefarligcn ange. Det ar dock tjdligt att dessn hval- 

 ben haiTora fran en vida senare tid an de maramutrestcr som 

 triiifas i tundrans och Xysiberiska oarnes losa jordlager. 



Mitrkligt ar afven att hvalbenen tyckas vara uteslutande 

 bundna vid sanddynen. ■ Langre in&t landet tiiiffas icke 

 nagra bvalben ocb pa slatterna mellan lagunerna strax innan- 

 for dynen bar jag icke sett ett enda uackben eller nagra 

 djupare i jordcn liggande ryggkotor. De fa kotor som nagon- 

 gang Hgga bar pa sjelfva griisvallcn eller i dess yta, bafva 

 sannolikt blifvit tillfalligtvis ditforda. Skulle framtida nog- 

 grannare undersokningar visa att bvalben alldeles icke fore- 

 komrait pa lagsliitterua ett stycke innanfor kusten sa skulle 

 detta visa att ostra delen af Siberiska bafvet foist mycket 

 nyligen koramit i samband med Stilla bafvet. 



Medan cskimaerna nagon gang lyckas att frftn sina ka- 

 jakker harpunera ocb doda afven stora bvalar, idka Tscbukt- 

 scherna icke nao;on bvalfanofst, om \tx^ undantagcr att de kanske 

 nagon gang lyckas doda en bvitfisk eller n^gon anuan mindre 

 hvalart. Deremot utgora de bvalben som trafFas pastranden 

 for tscbuktscberna ett vigtigt ramaterial till allcbanda busge- 

 radssaker, Att doma af de grafningar, som vi austalde i On- 

 kilonfolkets gamla bustomter vid Irkajpij, begagnade detta 

 af tscbuktscberna utrotade folk likaledes bvalben vid upp- 

 forande af bus ocb tiilt, ocb till allebanda bus^eradssaker. 

 Vid Nunarao, soder om Beringssund var tiiltbekladnaden af 

 salskinn nedtill spand ofver hvalrefben ocb bvalunderkakar, 

 bvilka voro inslagna i marken som palar. Dessa voro upp- 

 till forenade med ribbor af bvalben, fran bvilka gingo andra 

 ribbor af samma slags ben eller ock af bvalbarder till talt- 

 spetsen, ocb slutligen var dukens kant belastad med raassor 

 af stora tunga ben for att hindra blasten att fora upp talt- 

 duken fran marken. Elfva hvalskulderblad voro salunda an- 

 vanda kring ett enda talt. Dessutom begagnades i brist pft- 

 drifved trandriiukta bval- ocb salben till briinsle vid kokninc^ 



a 



i det fria under sommaren; ett stort bojdt bvalben var staid t 

 som en bage ofver eldstaden for att tjena som grytballare; 

 bvalkotor begagnades som mortlar; med bvalskulderblad spar- 

 rades ingangen till spackkiillarne; urbolkade bvalben anviin- 

 des till lampor; bardskifvor eller stycken af undorkakar ocb 

 af 'de rakure refbenen till skoning pa slad^u-ne, till spadar 



