Under det jag utarbetade den historik ofver nordost- 

 farderna, som forekommer i »yegas fard krino; Asien ocli Eii- 



ropa», blef min uppmiirksamliet fastad derpS, att nagra forskare 

 sokt visa, det broderna Zenos mdngomtalta sjofarder icke gait 



landerna vaster om Atlanten utan landen oster ut — Hvltaliafs* 



kusten, Bjarmland m. m. — och att Zenlerna derfor bort namnas 

 bland nordostfarare nast efter Othere. Detta gaf anledninsr till 



— . 



nedanstaende, sa vidt mojligt varit, pS originalkallor grundade 

 studie, hvilken dock icke kunnat intagas i berattelsen om Vegas 

 fard, dels for bristande ntrymme, dels derfor att det resultat, till 

 hvilket jag konimit, var fuUkomligt stridande mot past4endet, 

 att broderna Zeno borde inregistreras i nordostfararnes led. 



Ar 1558 utkom hos Fraxcesco IMarcglini i Venedig ett 

 litet arbete i 12:o under titel: 



De i commentarii del Viaggio in Persia di M, Caterino 

 Zeno il K . . . et dello scoprimento delF Isole Frislanda, Es- 

 landa, Engrouelanda, Estotilanda, & Icaria, fatto sotto il Polo 



* 



Artico, da due fratelli Zeni, M. N^icol5 il K. e M. Antonio . . . 

 con un disegno particolare di tutte le dette parte di Tramon- 

 tana da lor scoperte. In Venetia per Francesco Marcolini 



MDLVIII. 



Detta arbetes senare del, hvilken lange';haft ett stort in- 

 flytande p& kartogi^afernas teckning af kustlanderna kring At- 

 lantlska oceanens norra del, bildar sSsom bekant en ytterst 

 markvardig, men annu i dag i mer iin ett biinseende olost 

 geografisk gata. Forsok till frSgans utredande hafva dock icke 

 saknats. Tvart om, fd geografiska sporsinal hafva varit fore- 

 m&\ for monoorafier sd talrika och af si framstacnde forskare 

 som detta, utau att dock harigenom nhgon enighet vunnlts: 

 G. Mercator (1595), J. de Laet (1643), G. Hornius (1652), J. 

 F. Stiiven (1714), Charlevoix (1744), Washington Irving (1828), 



