BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 8, N:0 2. 17 



fiirdsel nied audra folk, forklarade tolken slutligen, att de 

 ^erna skuUe mottaga en af oss och glfva honom en fram- 

 ^taende stallning, och detta endast for att lara mitt sprfik och 

 i'k red a pa vftra seder, p& gamma satt som dc redan mottairit 

 de andra tio personerna, af tio ollka folk, som kommit till 

 on. Till allt detta svarade v&r hofdmg intet annat, an att 

 han, sedan han efterfrSgat hvar en god hamn fans, gaf 

 tecken att lyfta ankar. Derpd seglade han med hela flottan 

 for fuUa segel rundt om on till en hamn, som anvisats honom 

 pa dess ostra sida. Har landstcgo sjomannen att Intaga ved 

 och vatten och dot med storsta skyndsamhet af frnktan att 

 blifva anfallna af oboarne. Deras fruktan var ej heller obe- 

 fogad, ty de som bodde i det inre gS,fvo tecken St de ofriga 

 med eld och rok, bevapnade sig, och, sedan grannarne forenat 

 sig med dem, rusade de i sadant antal med vapen eller pilar 

 ofA^er de v5ra pS stranden, att mSnga blefvo slagna och dodade. 

 Och icke hjelpte det, att man gjorde fredsteckcn; deras raseri 

 endast okades, som om de stridt for allt hvad de egde och 

 hade. Af denna orsak tvungna att latta, seglade vi med en 

 stor omvag kring on, alltid foljda p^ bergen och langs hafs- 

 kusten af en oraknelig miingd bevapnade man. Nar vi s&lunda 

 kringseglat 6ns norra udde, kommo vi till vidstrackta grund, 

 bland hvilka vi under tio dagar voro i standig fara att for- 

 lora hela var flotta. Men lyckligtvls var viidret hela tiden 

 utmilrkt vackert. Under scglingen vidare kommo vi slutligen 

 till ostra udden, alltjemt seende infodingarne Sdagaliigga samma 

 fiendtliga sinnelag som forut och folja oss p& bergsspetsarne 

 och langs stranden med sitt skrikande och skjutande fr&n hlngt 

 hall. Vi besloto derfor att anlopa en saker hamn och se till 

 att annu en gSng fd tala vid isliindaren. Men vi mlsslyckadcs, 

 ty folket stod, likt vilda djur, stiindigt i vapen i afsigt att s\k 

 oss tillbaka om vi forsokte landsti^ra. Dk Zichmni sAlunda sSg, 



att han ej kunde utratta nSgot och att, om han framhardade 

 i sin foresats, lifsmedcl kunde komma att tryta, lemnade han 

 on med god vind och seglade sex dagar mot vester. T>h vinden 

 derpS kastade om till sydvest och sjog&ngen borjade att blifva 

 6var, seglade han fyra dagar med vinden frdn aktern, hvarpft 

 han andtligen varsnade land. Vi nalkades detta med ej ringa 

 fruktan, emedan sjon var hog och landet for oss okandt, men 

 med Guds hjelp lade sig vinden, och det blef fullkomligt lugnt. 

 -Xagra af manskapet rodde i land, men Sterkommo snart och 



2 



