22 A. E. NORDENSKIOLD, OM BRODERNA ZENOS RESOR. 



d. y. sjelf, Moletii upplaga af Ptolemseus iir tillegnad kardi- 

 nalen Alotsius CoRNELirs, en sliigting till X. Zeno d. y.^ ocli 

 det framgar af dedikationeiij att Moletius varit personligen be- 

 kant med den sistnamnde. Moletius och Iiuscelli, bada larde 

 och hogt aktade man, maste derfor anses som vitnen for till- 

 varon af de ifrdgavarande familjeurkunderna och mot p.^staendet, 

 att bar lielt enkelt sknlle forelitrofa ett litterart falsarinm. Det- 

 samma tyckes antydas af den omstandigheten, att kartan, utan 

 nagot inkast mot degs iiktliet, npptages i &tskilliga andra under 

 slutet af femtonliundratalet i Venedig utgifna upplagor af Ptole- 

 msens. *) I forbig&ende ma bar for ofrigt omnamnas, att det 

 skalet, som anforts for tillvaron af ett dylikt falsarinm, niimligen 

 att Nicolo Zeno onskade for sin fadernestad cob sin familj gora 

 anspr&k p& aran af Amerikas upptackt, icke ar glltigt. Det ar 

 niimligen forst l&ngt senare, som en missforstSdd italiensk pa- 

 triotism sokt att i denna riktning tolka broderna Zenos resor, 

 hvilket for hvarje opartisk granskare m&ste forefalla s& mycket 

 besynnerligare, som dessa resor tviirt om, forutsatt att deras 



sannino^senligbet godkannes, lemna ett vtterlio-are bevis derfor, 



att Skandinaviens folk langt fore 1390 upptackt och koloniserat 

 ej allenast Gronland, utan ock de narbeliigna delarne af Ame- 

 rikas fasta land. Det ar ock, sasoui jag redan namnt, just fran 

 denna synpunkt, som en riktig tolkning af de venetianska bro- 

 dernas berattelser om Zichmnis fribytaretSg ar af en sfl stor be- 

 tydelse, ej allenast for geografien, utan afven for etnografien. 



Vid en kritisk behandling af Zeniernas resor har man att 

 fasta sig dels vid sjelfva texten i arbetet, dels vid kartan. Har 

 skall jag, i motsats mot mina foregc^ngare, gora borjan med den 

 sistniimnda. Medan niimligen vkx kannedom om de sma poli- 

 tiska forhallandena pS slutet af trettonhundratalet i de trakter, 

 som resan beror, ar och standigt torde blifva allt for osaker for 

 att kunna tjena till en fast utgangspunkt for bedomande af be- 



Hvacl DiTMAK Blefke:xii;s, en bollandare. som 1563 skall hafva rest 

 till Island och Gronland, sager sig hafva hort af en gronlandsk niunk 

 om St. Toma8 kloster ar deremot sannolikt Idnadt fr^n Marcolinis 

 bok. Blefkenii med fabler och uppenbara logner ofverfylda rese- 

 berattelse trycktes forsta gangen i Leiden ar 1607 och ar sedan ofta 

 omtrjckt p^ ollka spr4k, dels sarskildt, dels i samlingar af rese- 

 beskrifningar af Purchas, Megiser, Capel, van der Aa m. fl. At- 

 skllliga drastiska skiklrlngar visa, att den ej kan vara belt och ballet 

 diktad, om ock forfattaren eller utgifvaren sokt att gora den torra 

 skildringen mera intressant genom upptagande af skepparlogner och 

 berattelser ur andra booker. Sjelfva skildringen af den gronlandske 

 munken kan svarligen vara en fullstandig frihandsteckning. 



