t- 



BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL, BAND. 8. K;0 2. 39 



hundrade. En kartograf, for hvilken jag forevisade en kopia af 

 den Zeno'ska kartan, pSstod envist, att den var alstret df ett 

 falsarium fr3n nittonde axhundradet, iinda tills han nacd egna 

 ogon fick ofvertyga sig om, att den fans atergifven i upplagor 

 af Ptolemssus frftn 1500-talet. Af en jeniforelse mellan de af 

 mig meddelade kartorna iir det vidare tydligt, att kartan i Zenos 

 bok ickc kan utgora en kompilation af for handen varande kart- 

 material, utan att den maste vara en kopia af ett aldre kort, 

 grnndadt p^ verkliga iakttagelser, sa omfattande att de knappast 

 kunna vara ^orda af en sjofarare ocli sSledes ej heller, sasom 

 Zeno d. y. i slutet af reseberattelsen gissningsvis antjder, af 

 Zichmni. Kartan ar tydligen resultatet af en erfarenhet, samlad 

 under en mfingarig och liflig sjofart i de aftecknade traklerna. 

 Denna sjofart kan icke liafva egt rum efter Amerikas iipptackt, 

 under de stora geografiska upptiickternas arhundrade, ty vi kanna 

 lued bestiimdhet, att under den tiden icke nSgon forblndelse fans 

 med Gronland. Dessutom visar den fullstandiga ofverensstam- 

 melse, som eger rum mellan Zenos karta och Donis* i afseende 

 a en mangd egendomliga och pa inga andra kartor forekom- 

 niande ortnamn, att dessa kartor haft ett gemcnsamt ursprung, 

 livaraf man kan sluta, att de sjofarder, imder hvilka materielet 

 till Zenos karta blifvit samladt, foretagits atminstone fore 1482. 

 A andra sidan kunna Zenos, Donis' och Claudii Clavi kartor 

 belt siikert icke grunda sig pS iildre kallor an frdn borjan af 

 1300-talet, den tid da man forst erholl nSgot s4 niir riktiga 

 kartor ofver Medelhafvet och Svarta hafvet (t. ex. ViscONTis af 

 1318). Haraf maste man sSledes sluta, att under de tvenne dr- 

 hundraden, som narmast foregingo Columbi upptiickt af Amerika, 

 en ej obetydlig sjofart pS Gronland egt rum, och det Stminstone 

 delvis af sjoman, tillruckligt insigtsfidla for att kunna uppdraga 

 hufvudkonturerna af de land, de besokt. Med den kannedom 

 vi fran Europa hafva om nordens sjoman fran den tiden, ar det 

 antagligt, att deras gronlandsfiirder afven strackte sig L^ngt soder 

 ut, bortom Kanada, och att de ej allenast inskriinkt sig till till- 

 falli^a besok, utan afven foranledt kolonisationsforetag, Stmin- 

 stone pd Newfoundland och i sVinlands, Visserligen kan har- 

 ojnot anfbras, dels att de islandska kronikorna, s& rika p5 be- 

 riittelser fran Gronland under de forsta Srhundradena efter dess 

 upptackt, hafva intet harom att fortiilja, dels att man i sjelfva 

 Amerika icke funnit nSirra sakra sp&r af skandinaver bland de 



vildar, som efter Columbi tid der trnffats af europecrna. Tlvad 



