BIHANG TILL K. 9V, VET.-AKAD. HANDL, BAXD 8. N:0 2. 51 



skinnpelsar eller kaftaner af tyg, der man kande metaller af alle- 

 handa slag, der en asiatisk lyx var radande, en hoo-t utbildad 



kyrklisf kult florerade o. s. v. 



Sa A^agadt det ock kan synus att antaga, det ett kJoster af 

 don beskafFenhet som St. Tomas' funnits pS Gronland, sa iir det 

 dock tydligt, att beskrifningen derom ej kan vara diktad, afven- 

 soui att stallet varit belaget i ett hognordfskt land, saanolikt 

 Gronlaiid. Beskrifningen kan endast vara foriattad af n.^o-on 

 som sett och noga satt sig in i uppvarmning af bostader och 

 och vaxtlius medelst varmvattenledningar — en erfarenliet hvilken, 

 sa vidt vi veta, da icke stod att vinna i nagot af Europas lander. 

 Skilnaden mellau det »svafvellialtiga», till dryck odugliga varnia 

 vattnet och det vanliga kallvattnet hade en frihandstecknare ej 

 pi^fiinnlt: uppgiften att kallvattenroren leddes under jorden for 

 att vattnet om vintern ej skulle frysa, kan ej vara hopdiktad i 

 Venedig under en tid, da afven den lardaste ej hade anin<-^ om 

 temperaturforhallandena i lagren niirmast jordytan; den oppna 

 vak, som de varma kallorna dfven om vintern underhollo i hafs- 

 isen, hade man kanske kunnat tanka e-ig, men den med verklig- 

 heten sS. viil ofverensstammande uppgiften, att siilar (^fisk^) och 

 foglar om vintern i stora skaror samla sig i dylika vakar, maste 

 antingen bero pS. egen erfarenhet eller pfl studiet af den ark- 

 tiska Iitteraturen fran det sista Srhundradet, den kan ej vara p^ 

 mafa hopskrifven ar 1558. For ofrigt iir det kandt. att varma 

 kiillor nnnu finnas p3. Gronland, och Ivar Baardson talar om 

 heta kiillor pa holmar i Rafnsfjord, hvilka tillhordc dels ett 

 Benediktinernunnekloster dels domkyrkan (Gronlands Historiske 

 Mindesma^rker, 111, s. 255). Beskrifningen af gronlandurnes 

 kajaker, dessas byggnadsstitt och den liitthet, med hvilken man 

 med dem kan liigga till vid en oppcn kust, bar tydligt vittne 

 om att vara gjord af en person, som verkligen sett dessa egen- 

 domlic^a farkoster anvtindas. Hvad slutligen ankringen i hamnen 



Triu betriiffar, sa innehalla de fa ord, hvarmed uppeh^lllet der 

 beskrifves, afven enskildheter, som angifva, att man kommit till 

 nao-ot stalle vid Amerikas nordostkust. Den folkras, jnan der 

 j^triiifade, var njimligen uppenbart eskimaer. Rikedomen p& 

 sjofogel och fjndet af agg i sadan mangd, att den lilla flottans 

 halft forhuugrade besattning kunde ata sig mutt af dem, aro 

 drag sa fullstiindigt afvikande fr^n forhSllandena i sodern och 

 ofverensstammande med dem i norden, att uppgiftcrna tifven 

 hiir mast grunda sig pA verklig iakttagelse. 



1. 



