BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 8. N:0 3. 11 



Stone icke redogjort for nSgra iindersokningar ofver dem, 

 Siirskildt fortjenar dock framhallas, att han lios flere lafvar 

 observerat i' marglagret invaxta cephalodier, sfisom hos Solorina 

 saceata (L.), Loharia puhnonaria (L.) ocli X. herbacea (HvDS,)^ 

 der han stundom lakttagit gyttringar af blSgrona gonidier. 

 NSgon narmare uppmarksamhet har han emellertid icke egnat 

 detta forhallande^). 



Efter Florke och Wallroth hade s§,ledes forekonisten 

 af cephalodier hos lafvarne mer och mer fallit i glomska. 

 Fortjensten af att ater ha riktat uppmilrksamheten pa dessa 

 bildningar och gjort dem till foremSl for ett narmare studlum 

 tiilhor Th. M. Friks, som i sina 1857 och 1858 utgifna af- 

 handlingar om slagtena Stereocaulon och Pilophorus (Comment. 

 Ster. et Pil., Monogr. Ster. et Pil.) utforligt beskrifver cepha- 

 lodiernas utseende hos de arter, hos hvilka han traffat dera, 

 Som cephalodier betraktas emellertid har afven de Stigonema- 

 dynor, som ofta forekomma pa b&len af Stereocaulon-^xtQi'^y 

 Om cephalodiernas natur uttalas ingenting med sakerhet, 

 dock sattes den gangse fisigten, att de aro monstrosa apothe- 

 cier, i tvifvelsmal. 



Flerestadcs i sina manga storre och mindre Hchenologiska 

 arbeten har afven W. Nylander Sysselsatt sig med cephalo- 

 dierna. Forsta gangen han onmamner dem ar 1858, dS han 

 (Syn. Lich. I. s. 15) beskrifver dem sSsom ett slags rundade, 

 tuherkulQsa upphojningar, som forekomma i synnerhet hos 

 Usnea, Stereocaulon, Pilophorus och Ramalina^ och som likna 

 sjukliga utvaxter fran barklagret, fr&n hvilket de skilja sig 

 genom sin fint cellulosa struktur och sin i allmanbet Ijusare 



arg. 



Aret derpA (1859) lemnar Nylander en kort redogorclse 

 for cephalodiernas byggnad hos sliigtet Stereocaulon^). Liksom 

 laf balen bestd de af tre skilda Jager: 1) barJdager^ som bildar 

 tuberkulosa utvaxter, ^) gonidiallager (stratum gonimon), hvilket 

 bestar af bl&grona gonidier (granula gonima), olika de i halen 

 * forehommande gonidierna och 3) marglagret. For forsta gSngen 

 framhalles har olikheten raellan de i cephalodierna och de i 

 b&len befintliga gonidierna. Vidare pipckas ol^mpligheten af 



TCL. Mem. Lich. s. 20 not. 



2) Jemfor Th. Fr. Beitr. Ceph., s. 19. 



^) W, Nylakder: Lichenea in regionibus exoticis quibusdam vigeutes, 



s. 252 not. (Annales des sciences naturelles. S6r. 4. Botanique. Tom. 



XI. Paris 1859). 



