16 FORSSELL, STUDIER OFVER CEPHALODIKHXA. 



1) De tre Xyla?\DERska gonidietyperna aro tre olika, foga eller 

 intet forandrade alger, namligen Stigonema^ Scytonema och 

 en Nostocace med hoptrasslade, m«^ngcelliga celltradar, 

 som aga tydliga gransceller; 



2) Cephalodierna, i hvilka n&gon af dessa alger fungerar s&- 

 sora ^onidier, aro utvaxter, som vexla till formen och 

 fullstandigt omgifvas af ett barklager, 

 Cephalodiernas utveckling klinner Schwendener icke. Han 



anser emellertid s4som sjelfklart, att den forsiggar pa det satt, 

 att algen vid beroring med nagon del af balen der framkallar 

 en lokal retning i de periferiska delarne af hyferna, hvar- 

 igenom algen s& smanlngom af dessa omvaxes- 



Ytterligare stod for Th. Feies' uppfattnlng af cephalodierna 

 lemnade kort derpS- En. Bornet-). Afven ban studerade dem 

 foretradesvis hos Stereocaula: 



P& bllen af detta slagte forekomma ofta rundade, mer 

 eller mindre markbara upphojningar, aom man kallar cepha- 

 lodier. De innesluta gonidier, som aro fargade af phycochrora 

 och alldeles olika de i b&len befintliga. Dessa gonidier upp- 

 trada under olika former icke blott hos olika arter inom samma 

 slagte utan afven i cephalodierna p4 samma individ och till 

 och med i ett och samma cephalodlum. Denna omstandighet 

 gor den meningen sannolik, att cephalodierna endast aro till- 

 falliga utvaxter. Hos foljande arter bar Bornet nndersokt 



^^ r 



cephalodierna: St ramulosum fSw.), St tomentosum Fr. (i 

 alpinum (Latjr.) och St furcatiim Fr. 



Om man gor ett langdsnitt genom de stundom artstora 

 cephalodierna hos Stereocaulon ramulosum (Sw.), finuer man i 

 dem dels en hyfvafnad, hvars hyfer i cephalodiets midt aro 

 glesare och i omkretsen tiitare forbundna, dels deri inbaddade 

 blaaktiga gonidier, som aro forenade till tradar, Dessa ofver- 

 ensstamma fullstandigt i afseende pS. storlek, heterocyster, 

 slemskida och forgrening med en Scytonema-diit^ sorn forekom- 

 mer vid basen af podetierna och pS. marken deromkring. Mot 

 periferien blifva uti cephalodierna ScytonemaAvkd.^Tx\e allt kor- 

 tare, och under barklagret aro de endast 3"4-celliga, under- 

 stnndom aro cellerna bar till och med isolerade,* hvarvid lik- 

 heten med S*:ytonema ar ganska obetydlig (BoRX. anf. st. s. 78). 

 I ett och samma cephalodium bar Bornet vidare funnit 



^^ BoEK. Recherch. Gonld. licli. s. 77. 



