BIHX^O TILL K. SV. YET.-AKAZ). HANDL. BA^D 8. X:0 3. 25 



o. L. glomeruligera (Xyl.). 



Undersokt exemplar: Orizaba. F. Muller. 



Pk ofre sidan af balen forekomma hos denna art busklika, 

 svartgr5na ceplialodier^ innchallande en bUgron PhycocliromacL 

 Till sin form och inre byggnad ofverensstamma de i allt va- 

 sendtligt mcd de busklika cephalodierna hos L. amplissima, 



Dd jag icke lyckats fS, se beskrifningen pa denna art, vet 

 jag icke, huruvida cephalodierna hos denna forut blifvit stu- 

 derade. Af namnet framgar likval, att de Stminstone obser- 



verats. 



4. . L. dichotomoides (Nyl.). 



Hos denna art har Nylander (Syn. Lich. s. 355) iakttagit 

 i bi\lens kant busklika cephalodier. 



5, li. damgecornis (AcH.) var. eaperata (BoR.). 



Enligt Nylander (Syn. Lich. g. 357) forekomma tifven 

 hos denna form undcrstundom busklika cephalodier. 



Utom hos dessa har jag hos ett stort antal andra Loharia- 

 arter iakttagit cephalodier, men endast i marglagret. Sallan 

 hafva de uppnStt en sadan storlek, att de pa ofre eller undre 

 sidan af bulen bilda nSgon miirkbar upphojning. Delta for- 

 klarar anledningen, hvarfor dessa cephalodier hittills i allman- 

 het undgatt uppmarksamheten. Sasom forut ar niimdt, synes 

 dock redan Wallroth hos ett par arter hafva observerat och 

 sasom cephalodier (»phyjnata») igenkant dem, ocli med saker- 

 liet har Tulasne iakttao;it dem hos dessa samma arter, ehuru 



n 



han forbisag deras natur. Afven Schwendener (Flechtcnth. 

 II s. 169, 170) har i marglagret hos detta slagte funnit gytt- 

 ringar af blSgrona gonidier, hvilka han emellertid ar bojd for 

 att betrakta sasom soredier. Yidare har Nylander pAvisat 

 forekomstcn af cephalodier i marglagret hos nagra fa hitho- 

 rande arter. Om jag hiirtill lagger, att Winter, sSsom forut 

 ar namdt, hos en art funnit cephalodier i marglagret, torde 

 iat^ hafva redo«riort for, hvad som i literaturen forckommer 

 rorande cephalodierna i marglagret hos sliigtet Loharia. 



Det skulle vara forenadt med storsta svarigheter att fS 

 reda p& cephalodierna hos hithorande arter, om de icke fore- 

 korame i s&dan ymnighet, som forh&llandet synes vara. Den 



