36 rORSSELL, 3TUDIER 6i;VER CKPHALODIERNA. 



(5 — 6 (.1 i genomskarning), lifligt grona gonidier, liggande i 

 en finmaskig hyfvafnad. Under gonidiallagret ligger marg- 

 lagret^ som best&r af iSnga, greniga liyfer med starkt for- 



I 



tjockade, p& yttre sidan ofta ojemna och skrofliga vaggar, som 

 aro ofargade utom i bSlens kanter och har och der p& undre 

 sidan ()>adrorna»), der de arc brunaktiga ^). 



P& ofre sidan af balen forekonama sraS., brun- eller gr^- 

 aktiga, upptill tillplattade, v&rtlika c|ephalodier, innehallande 

 blagrona gonidier. I genomskarning mata dessa cephalodier 

 vanligen omkring 1 mm. och forekomma mer eller mindre tatt 

 s&val strax innanfor balens kanter som p& dess aldre delar. 

 De synas hos Peltidea apJithosa forekomma konstant och an- 

 vandas derfor med fordel a&som kannemarke p& denna art. 



Da cephalodierna hos denna art aro p& eng&ng latta att 

 iakttaga och konstant forekommande, ar det helt naturligt, att 

 de for lange sedan &dragit sig botanisternas uppmarksamhet. 

 De finnas ocksa (se sid. 8) oranamda redan i de aldsta liche- 

 nologiska arbeten under namn af corpuscular glomeruli^ verrucce 

 m. m. Den forste, som noggrannare studerade dem och be- 

 traktade dem sSsom cephalodier, var, sasom redan forut ar 

 namdt, ACHAEIUS. I sin Lich. Univ. (1810) b&de beskref 

 och afbildade han dem. Med undantag af Wallroth synas 

 AcHARius' efterfoljare anda till Nylander (Syn. Lich. 1860. 

 s. 323) ha missuppfattat deras natur, Afven Korber -), 

 SCHWENDENER ^) och Stein *), hvilka tydllgen undersokt dem, 

 synes det ha undgS.tt, att namde bildningar aro att betrakta 

 sasom cephalodier. Den, som noggrannast studerat cephalo- 



') Da hyferna behandlas med kaliumhjdrat och jod samt 6 % .svafv^elsyra 

 eller klorzinklosning. biir deras korniga inneMU latt att iakttaga. An- 

 tagligen ar det dylika korn, som Minks benamt >mih'ogomdiery. Hans 

 undersokningar rorande dessa »mikrogonidiers> vidare utveckling och ut- 

 bildning till gonidier har jag emellertid ielie kunnat konstatera, 



^) Hvad KORBEE (Systema Lichenum Germanise. Breslau 1855. s. 58) menar 

 med foijande : >Die Zellen der Rindenschicht zeigen einen deutlichen 

 Kern, der in den Warzen \==z Cephalodien] (welche au.s Eindenzellen 

 untermischt mit Gonidien besteben) oft doppelt anftritt* ar mig full- 

 komligt obegripligt. 



') Flechtenth. II. s. 175. Har betecknas cephalodierna sasom svartlika 

 prolifikationer, hvilka besta af en Inferstitields, vanligen otydligt paren- 

 chymatisk vafnad>. Att dessa >prolifikationer> innehalla gonidier om- 

 namnes icke. Uppgiften. att hyfvafnaden i cephalodierna ar >inter&titie- 

 los> far val anses bero pa ett forbiseende ; hvar skuile annars gonidierna 

 ha sin plats? 



*) »Die schwarzen "Warzen sind Rindenzellenhaufen mit Gonidien gemischtt 

 Kryptogamen- Flora von Schlesien. II: 2. Flechten von Stein. Breslau 

 1879. s. 87. 



