BIHANO TILL K. SV. VKT.-AKAD. HANDL- BAND. 8. N:0 3. 57 



har och der finnas stora interstitier. J dessa lij^ga de gulgrc 



f^onidierna, hvilka, sSsom redan Schavenbener ') papekar. icke 

 fullt ofVerensstamma med de vanliga gonidierna hos Archili- 

 chenerna. Till fargen stota dessa gonidier mer i gult ^), och 

 storleken varierar inellan 6 — 15 f^t i genomskarning. — Fran 

 undre sidan af bSlfjalleu utga hyfer, som aro forsedda med 

 en i borjan ofargad, sedermera brunaktig membran. Dels aro 

 de korta, dels forlanga och forgrena de sig bland substratet, 

 samt nedtranj]fa mer eller mindre langt ned antingen hvar for 



B\g ellcr vanligen Acre ined hvarandra forenade 



De med blagrona gonidier forsedda balfjiillen 

 likna i allj^ianhet de nyss beskrifna fjallen med gulgrona go- 

 nidier utom i det afseendet, att hyivafnaden bar ar tatare och 

 icke forsedd med sa stora interstitier. 



De fertila, med o-ulo-rona oronidier forsedda bfil- 



OO Ci 



delarne aro betydligt storre och mer utvecklade an de sterila. 

 Da apotheciet ar fullt utvcckladt (Tali. II fig. 15), mater det 

 vanligen omkring 2 .mm. i genomskarning men ar stundom 

 betydligt storre. Kanten och undre sidan af det fertila fjiillet 

 bildar ett excipidum thallodes. Pa undre sidan af det feitila 

 fjallet har barklagret ofta natt en bctydlig utveckling och 

 mater stundom i tjocklek audu till 90 //; fran detsamma utga 

 talrika liingre ellcr kortare hyfer, vanligen bildande ett tatt 

 filtludd. 



Innanfor barklagret iinner man i apothccicrua ett lager af 

 gulgrona gonidier, inbaddade i en fibros hyfvafnad. P^ undre 

 sidan af apothecierna traffas derjemte understundom cepha- 

 lodieTy invaxta i barklagret och innehallande Nostor-celler 

 (Tali. II fie*, lo'i. Denna alo: forekommer bland substratet i 

 form af rundade, af ett tunnt slemholje omgifna, till storleken 

 vexlande kolonier, som innehalla ett storre antal blagrona cel- 

 ler. de vcoetativa 3,5 — 6 «, heterocvsterna 5 — 7,5 a i g' 



skilrning (Tall. II fig. 25). Algeu Iflir bar, i motsats mot 

 hvad annars vanligen ar forhallandet, icke formatt genom- 

 tranga barklai»ret och utbreda sig i den ofvan detta liggande, 



glesare hyfvafnadcn, utan barklagret har i stallet hogst be- 

 tydligt fortjockats (Tail. II fig. 15). Ofta synes algen icke — 

 ellcr atminstone hogst obetydligt — kunna intranga uti apo- 

 thecicts barklager, och cephalodiets hyfvafnad ntgores da af 



SCHWEND. Flechteath. TI M, I'JS. 



=) Pa figuiema har deuna fargnjans icke uttryckts. 



